Справа № 589/660/25 
Провадження № 2-о/589/14/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Лєвши С.Л.,
з участю секретаря судового засідання: Шаповал А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в місті Шостка Сумської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шосткинська міська рада Сумської області,
про встановлення факту перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні свого брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2023 року по день його фактичної смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування вимог зазначено, що заявник ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_2 не мав власної родини. За життя ОСОБА_2 був зареєстрований та фактично проживав разом із заявником ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний побут, ОСОБА_2 ніс витрати на купівлю майна для спільного користування, сплачував комунальні послуги. Крім цього, ОСОБА_2 купував ОСОБА_1 за потреби одяг, ліки тощо. Оскільки заявник є пенсійного віку та отримує невеликий розмір пенсії, матеріальна допомога ОСОБА_2 підтримувала відповідний рівень життя заявника.
Після вступу ОСОБА_2 до лав Збройних Сил України він продовжував утримувати матеріально заявника ОСОБА_1 , так зокрема, з березня 2024 року по липень 2024 року ОСОБА_2 перерахував на банківські рахунки доньки заявника, кошти, які в подальшому передані були заявнику особисто. Загальна сума такої матеріальної допомоги з боку брата склала 113000 грн, що значно перевищує розмір пенсії заявника за аналогічний період.
Факт перебування заявника на утриманні безпосередньо породжує юридичні наслідки для останньої у вигляді виплат та гарантій у зв`язку з втратою годувальника.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник – адвокат Шпак Дмитро Геннадійович підтримали заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.
Представник заінтересованої особи Шосткинської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.
Суд, заслухавши заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається із фотокопії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого повторно 14 серпня 2024 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Виконкомом Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області 01 серпня 1967 року складено відповідний актовий запис №60, і її батьками є: мати – ОСОБА_4 . (а.с.8)
Відповідно до фотокопії свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2 , виданого повторно 28 липня 2023 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 27 грудня 1991 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис №978. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 . (а.с.9)
Згідно із фотокопією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00046500438 сформованого 14 серпня 2024 року, номер актового запису 659, дата складання: 23 листопада 1972 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, - прізвище за запитом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_7 , прізвище після державної реєстрації: ОСОБА_8 . (а.с.10)
Відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3 , виданого 19 липня 2021 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що 19 липня 2021 року складено відповідний актовий запис №940. Місце смерті - місто Шостка Сумської області. (а.с.11)
Як вбачається із фотокопії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_4 , виданого повторно 15 грудня 1998 року, місце реєстрації – Відділ реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому Сумської області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 06 серпня 1974 року зроблено відповідний запис за №966 і його батьками є: батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_8 . (а.с.12)
Із фотокопії сповіщення сім`ї №319 від 31 липня 2024 року вбачається, що ТВО заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_10 сповіщає ОСОБА_1 про те, що брат останньої молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході виконання бойового завдання в районі Рівнопіль Волноваського району Донецької області, під час забезпечення національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України. (а.с.13)
Відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_5 , виданого 13 серпня 2024 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 13 серпня 2024 року складено відповідний актовий запис №942. Місце смерті - село Рівнопіль Волноваського району Донецької області. (а.с.15)
Із фотокопії пенсійного посвідчення, серія НОМЕР_6 , виданого 03.10.2012, вбачається, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком довічно. (а.с.16)
Відповідно до фотокопії довідки, виданої ТОВ «Жилкомсервіс» 12 вересня 2024 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 знятий з реєстрації за вказаною адресою з 29 липня 2024 року. (а.с.17)
В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що заявник є її матір`ю, ОСОБА_2 є їй дядьком з боку матері. Від матері зараз проживає окремо, з чоловіком, за іншою адресою, матеріально матері не допомагає. Її батько та чоловік ОСОБА_1 помер у 2023 році. За життя батько матері не допомагав, оскільки також отримував пенсію якої ледь вистачало йому одному. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали з 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільно господарство, мали спільний побут. Матір отримує пенсію в розмірі 3500 грн, ОСОБА_2 допомагав їй матеріально, крім цього, сплачував комунальні послуги, купував продукти харчування, предмети побуту. ОСОБА_2 не мав власної родини та не мав дітей. ОСОБА_2 працював то в місті Києві то в інших містах України, останні п`ять років працював в місті Шостка. ОСОБА_2 був мобілізований у 2023 році. ОСОБА_2 робив перекази грошових коштів на ім`я ОСОБА_1 , але через банківський рахунок свідка. Переказані кошти свідок передавала матері ОСОБА_1 . Ініціатива переказу грошових коштів ОСОБА_1 була виключно ОСОБА_2 .
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_2 був братом заявника. Їхню сім`ю знає з 1999 року. ОСОБА_2 з 2023 року був мобілізований, загинув - у 2024 році. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знає як сусідів по будинку, вони проживали у сусідньому під`їзді. ОСОБА_2 не був одружений, дітей не мав. З 2017-2018 років ОСОБА_2 проживав із сестрою ОСОБА_1 в одній квартирі. Спілкувалися як сусіди та ОСОБА_1 розповідала, що брат допомагає їй грошима.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що знає ОСОБА_2 як брата ОСОБА_1 . З ОСОБА_1 знайомий з 2008 року, із ОСОБА_14 познайомився пізніше. ОСОБА_1 має доньку, яка деякий час проживала з нею. Коли брат заявника почав проживати з нею, донька вже не проживала з матір`ю. ОСОБА_2 допомагав сестрі - ОСОБА_1 . Донька заявника казала що передає гроші від ОСОБА_2 матері. ОСОБА_2 мобілізували у 2023 році, а загинув він у 2024 році.
Згідно із п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб (постанова Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21, провадження № 61-15630св23).
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, провадження №14-567цс18, Велика Палата Верховного Суду сформувала такий висновок: «В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».
Аналогічними критеріями керувалась Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, провадження №14-567цс18, від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21, провадження №11-150апп23.
Відповідно до абзацу першого пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, в редакції чинній на момент спірних правовідносин, було установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі – Закон №2011-XII), крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).
Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від ід 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2062-ХІІ) загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Відповідно до абзацу першого ст. 31 Закону №2262-XII члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Відповідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно із роз`ясненнями, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи яка надавала йому утримання.
Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі №1- 8/99 (№5-рп/99) роз`яснив, під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинам постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.
Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця (пункт 6 ст. 12 Закону №2011-XII), є особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавства визначення прожиткового мінімуму). До них належать зокрема непрацездатні.
Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання особою інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування її на утриманні.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Надані заявником та досліджені судом докази в їх сукупності не надають підстав для висновку про те, що ОСОБА_1 перебувала на повному та постійному утриманні загиблого брата ОСОБА_2 .
Так, заявником надані роздруківка перерахунку коштів на картку (власник картки не відомий) лише за чотири місяці у 2024 році (березень, травень, червень, липень), відповідно до яких отримано переказів від ОСОБА_2 .
Надана довідка з місця проживання заявника та загиблого, сама по собі не є достатнім доказом на підтвердження заявленого факту. 
Будь-яких інших доказів на підтвердження заявленого факту заявником не подано.
Отже, з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів відсутні підстави для висновку, що матеріальна допомога загиблого ОСОБА_2 була постійним і основним джерелом засобів до існування ОСОБА_1 .
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 9, 12, 13, 76-89, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 293, ст. 315 ЦПК України, суд,- 

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шосткинська міська рада Сумської області, про встановлення факту перебування на утриманні, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Сторони:
- заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ;
- заінтересована особа – Шосткинська міська рада Сумської області, адреса місцезнаходження юридичної особи – поштовий індекс 41100, Сумська область, місто Шостка, вулиця Садовий бульвар, будинок 14, ідентифікаційний код юридичної особи - 36080075. 

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       С.Л.Лєвша