Справа № 550/554/26
Провадження №1-кп/550/84/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2026 року          селище Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 12026170450000061 від 03.02.2026 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іскрівка Чутівського району Полтавської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, вдівця, на утриманні має малолітнього сина, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної із наданням публічних послуг, за наступних обставин.
Відповідно до статті 17 Конституції України забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський є представником органу виконавчої влади, який повинен служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидіяти злочинності, підтримувати публічну безпеку і порядок.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень поліцейський є представником держави, а його законні вимоги є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Так, інспектор РПП СПД №2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та поліцейський РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області сержант поліції ОСОБА_6 у своїй діяльності керуються та неухильно дотримуються положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також Присяги поліцейського. У разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення, негайно інформують безпосереднього керівника та вживають заходів щодо його запобігання та припинення.
Відповідно до ч. 1 примітки 1 ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Згідно з типовою посадовою інструкцією, затвердженою наказом начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 2 від 01.01.2026, поліцейський РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області у своїй роботі керується Конституцією України, законами України, указами та розпорядженнями Президента України, постановами Верховної Ради України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами МВС та розпорядчими документами Національної поліції України.
Відповідно до посадових інструкцій інспектора та поліцейського реагування патрульної поліції СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, затверджених наказом начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 2 від 01.01.2026, до посадових обов`язків вказаних осіб належить складання у межах компетенції протоколів про адміністративні правопорушення та здійснення, у визначених законом випадках, провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Таким чином, інспектор РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та поліцейський РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області сержант поліції ОСОБА_6 згідно з приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, які постійно обіймають в державному органі виконавчої влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та є представниками влади.
Так, 02 лютого 2026 року 08.00 год інспектор РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та поліцейський РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області сержант поліції ОСОБА_6 заступили на чергування в автопатрулі по території обслуговування СПД № 2 ВП № 3 ПРУП ГУНП в Полтавській області на службовому автомобілі марки «Рено-Дастер», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору.
Цього ж дня, 02 лютого 2026 року близько 18.40 год, інспектором РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 та поліцейським РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області сержантом поліції ОСОБА_6 під час здійснення патрулювання Чутівської територіальної громади Полтавського району Полтавської області відповідно до своїх службових обов`язків на автодорозі Чутове – Скороходове – Велика Рублівка було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 за порушення п. 9.2.В Правил дорожнього руху України «Керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком», за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Також, в ході перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_4 керує автомобілем, не маючи відповідної категорії на право керування, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України «Водій повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії», за яке передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 126 КУпАП. Крім цього в ході перевірки у інспектора ОСОБА_5 виникла підозра щодо того, що ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на що йому було запропоновано пройти тест на наявність алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер», на що останній відмовився, після чого ОСОБА_4 було запропоновано пройти тест на наявність алкогольного сп`яніння в лікувальному закладі, на що останній також відмовився. 
Після цього інспектором РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 повідомлено ОСОБА_4 про порушення ним Правил дорожнього руху України та необхідність складання щодо нього матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В цей момент у водія ОСОБА_4 , який усвідомлював, що вчинив порушення Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення негативних наслідків для нього за скоєні адміністративні правопорушення, виник злочинний умисел на пропозицію неправомірної вигоди поліцейським РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за невчинення вказаними службовими особами в його інтересах дій з використанням наданої їм влади та службового становища, а саме непритягнення його до адміністративної відповідальності. 
Так, реалізуючи свій злочинний намір, умисно, в порушення вимог законодавства, 02 лютого 2026 року близько 18.50 год, перебуваючи на автодорозі Чутове – Скороходове – Велика Рублівка поблизу селища Чутове Полтавського району, Полтавської області, ОСОБА_4 , маючи умисел на надання вказаним працівникам поліції неправомірної вигоди за непритягнення до адміністративної відповідальності та уникнення в цілому адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення, розуміючи незаконність своїх дій, умисно, в порушення вимог законодавства, висловив пропозицію надати неправомірну вигоду інспектору РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 та поліцейському РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області сержанту поліції ОСОБА_6 за непритягнення до адміністративної відповідальності, що поліцейськими було розцінено, як пропозиція неправомірної вигоди, у зв`язку з чим ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України.
Разом з цим, ОСОБА_4 , будучи попередженим поліцейськими про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України та не звертаючи уваги на таке попередження за висловлення пропозиції про надання неправомірної вигоди службовій особі, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували на чергуванні у автопатрулі, представилися та мали при собі нагрудні жетони, перебували на службовому автомобілі марки «Рено-Дастер», н.з. НОМЕР_1 , в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, маючи умисел на надання інспектору РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 та поліцейському РПП СПД №2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області сержанту поліції ОСОБА_6 неправомірної вигоди з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно, не зупинившись на вчиненому, продовжив висловлювати пропозицію про надання неправомірної вигоди у розмірі 6000 гривень, у зв`язку з чим знову був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України.
Після цього, на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», інспектор РПП СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 здійснив виклик на лінію оператора «102» та повідомив про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України, з метою документування його протиправних дій.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у пропозиції надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.
Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
Позиція сторін кримінального провадження.
Обвинувачений в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю. 
Обвинувачений в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті.
Зокрема, в своїх показаннях обвинувачений зазначив, що 02 лютого 2026 року близько 19.00 години, працівниками поліції на автодорозі Чутове – Скороходове – Велика Рублівка поблизу селища Чутове було зупинено його під час руху на транспортному засобі марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В ході спілкування з працівниками поліції його, він зрозумів, що його він порушив Правила дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після усвідомлення того, що він вчинив порушення Правил дорожнього руху, за які передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення негативних наслідків для нього за скоєні адміністративні правопорушення, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України, здійснив пропозицію надати лейтенанту поліції ОСОБА_5 та сержанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 6 000 грн за не складання щодо нього матеріалів про адміністративні правопорушення.
Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненому. Обіцяву подальшому не вчиняти нових правопорушень та просивйого суворо не карати.
Прокурор вказав, що при розгляді справи достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, тому просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Посилаючись на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом пропозиції надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.
Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривляє визнані ним у судовому засіданні обставини.
Враховуючи вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, зокрема, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самою засудженою, так і іншими особами.
Отже, обираючи вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, наслідки його вчинення, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який раніше не був судимий, щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні малолітнього сина, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно.
Враховуючи викладене, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України, зокрема те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї винуватості як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його задовільну характеристику, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має постійного місця роботи, його клопотання, заявлене в судовому засіданні про призначення покарання у виді штрафу із розстрочкою, суд дійшов висновку про розстрочку сплати призначеного ОСОБА_4 штрафу на 10 (десять) місяців, шляхом надання можливості сплачувати штраф щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст. 50 КК України.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено. 
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 50, 53, 65, 66, ч. 1 ст. 369 КК України, ст.ст. 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити виплату штрафу ОСОБА_4  у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, рівними частинами на строк 10 (десять) місяців, встановивши суму виплати 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно в строк до 20 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами, він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.
Речові докази, а саме: - оптичний диск DVD-R «НР», серебристого кольору, ємністю 4,7 GB з відеозаписами нагрудних камер поліцейських, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя    ОСОБА_1