УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року
м. Київ
справа № 521/7063/26
провадження № 51-2481 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 травня 2026 року, 
установив:
Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ухвалою від 01 травня 2026 року відмовив у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Одеський апеляційний суд ухвалою від 29 травня 2026 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01 травня 2026 року.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 травня 2026 року та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Мотивуючи подану касаційну скаргу, захисник зазначає про те, що:
- у поданій ним скарзі до слідчого судді було чітко зазначено, що станом на час подання скарги ОСОБА_4 незаконно утримувався під вартою на території, підсудність якої визначена за Хаджибейським районним судом м. Одеси, а саме на 2 поверсі у кімнаті для затриманих у приміщенні відділення екстреної медичної допомоги Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 1» Одеської міської ради, однак всупереч вимогам КПК слідчим суддею в ухвалі було зазначено: «судовий контроль за здійсненням досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси, до територіальної юрисдикції якого відноситься орган досудового розслідування СУ ГУНП в Одеській області. СУ ГУНП в Одеській області не знаходиться на території Хаджибейського району м. Одеси, а отже не відноситься до територіальної юрисдикції Хаджибейського районного суду м. Одеси». На думку захисника, дане твердження слідчого судді грубо суперечить вимогам ст. 206 КПК, в якій чітко закріплено, що скарга подається саме до суду або слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа. Дана позиція сторони захисту підтверджена ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01 травня 2026 року, прийнятою в рамках цього ж кримінального провадження, у якій чітко зазначено, що скарга мала бути розглянута та підсудна слідчому судді Хаджибейського районного суду м. Одеси;
- суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду відмовив у відкритті апеляційного провадження поданої скарги, мотивуючи свою ухвалу тим, що положеннями ст. 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, і ухвала про відмову у відкритті провадження за скаргою на незаконне затримання особи в порядку ст. 206 КПК у зазначеному переліку відсутня, тобто її оскарження в апеляційному порядку кримінальним процесуальним законом не передбачено. Дана позиція апеляційного суду, на думку захисника, не відповідає вимогам Конституції України, кримінального процесуального законодавства, сталій практиці Верховного Суду, та є істотним порушенням кримінального процесуального закону;
- у постанові від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к Верховний Суд сформував висновок про те, що в разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК, аналогічні правові позиції викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справах № 237/1459/17 та № 243/6674/17-к.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
За таких обставин, доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_5 щодо незаконності ухвали слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01 травня 2026 року не можуть бути предметом касаційного розгляду та не підлягають перевірці у касаційному порядку.
Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Згідно з положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Так, відповідно до ч. 3 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК)в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положення ч. 3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Частиною 1 ст. 309 КПК визначено, які ухвали слідчого судді під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Крім того, ч. 2 ст. 309 КПК передбачено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Однак до числа зазначених ухвал не відносяться ухвали слідчих суддів щодо скарг, поданих у порядку ст. 206 КПК. 
Положеннями ч. 3 ст. 309 КПК передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК, суд відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону та обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 . 
При цьому, як убачається з оскаржуваного судового рішення, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суддя апеляційного суду врахував те, що захисник ОСОБА_5 подав скаргу саме в порядку ст. 206 КПК, а не в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, передбаченому статями 303-308 КПК, у зв`язку з чим дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді про відмову у відкритті за скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК, у цьому випадку не є такою, що підлягає апеляційному оскарженню на підставі приписів ч. 2 ст. 309 КПК.
Таке рішення апеляційного суду в цілому узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 травня 2019 року (справа № 766/22242/17), відповідно до якого, оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Посилання в касаційній скарзі на судову практику Верховного Суду Суд не враховує, оскільки наведені скаржником у скарзі судові рішення винесено за інших фактичних обставин і процесуальних підстав.
Таким чином ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому Суд не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 слід відмовити. 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 травня 2026 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3