справа № 492/1904/25
Провадження № 2/492/338/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:
Головуючого – судді Череватої В.І.
за участю секретаря судового засідання – Гамурар І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в місті Арцизі Одеської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області про оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, -
Представник позивача – адвокат Якубов Я.Е.

ВСТАНОВИВ:

30.12.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким визнати незаконною та скасувати постанову Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області від 24 грудня 2025 року № 624/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку у праві власності його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5120410100:03:003:0566, посилаючись на те, що після смерті батька позивач звернувся до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, однак, постановою державного нотаріуса Панашенка І.П. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку у праві власності на вищезазначену земельну ділянку, у зв`язку з тим, що частка у праві власності на земельну ділянку померлого не визначена в праві спільної сумісної власності. Позивач вважає вказану постанову незаконною та просить її скасувати, що зумовило звернення до суду. 
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.
Ухвалою судді від 06 січня 2026 року, прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області про оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та призначено підготовче судове засідання. 
Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року, закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області про оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року, клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Якубова Я.Е. про витребування доказів та зобов`язання відповідача надати письмові відповіді задоволено та витребувано з Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано державного нотаріуса Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. надати письмові відповіді на питання, в порядку ст. 93 ЦПК України.
Представник позивача – адвокат Якубов Я.Е. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. 
Представник відповідача – Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність. 
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 624/02-14 від 24 грудня 2025 року Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Цуркану С.В., позивачу по справі, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1/10 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5120410100:03:003:0566, оскільки частка у праві власності на земельну ділянку померлого ОСОБА_2 не визначена у праві спільної сумісної власності.
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29 вересня 1984 року ОСОБА_1 , позивач по справі, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками зазначені померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померла ОСОБА_3 .
За життя ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , а також ОСОБА_1 , позивачу по справі, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , належало майно у приватній спільній сумісній власності, а саме: земельна ділянка площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5120410100:03:003:0566, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26 березня 2014 року № НОМЕР_2 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 березня 2014 року № 19538930.
Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 11 квітня 2022 року у справі № 492/1069/21, позов ОСОБА_1 задоволено та визначено частку спадкодавця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спільному сумісному майні, а саме земельної ділянки площею 0,0742 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5120410100:03:003:0567 у розмірі 1/10 частини (земельної ділянки) та припинити право спільної сумісної власності; земельної ділянки площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5120410100:03:003:0566 у розмірі 1/10 частини (земельної ділянки) та припинити право спільної сумісної власності. Визнано за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на спадщину матері – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порядку спадкування за законом, а саме: на 1/10 частини земельної ділянки площею 0,0742 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5120410100:03:003:0567; на 1/10 частини земельної ділянки площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5120410100:03:003:0566.
Як вбачається з копії спадкової справи № 177/2024, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач у справі ОСОБА_1 звернувся до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 і йому 23 грудня 2025 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, а саме: на автомобіль марки ВАЗ, модель 211540, 2009 року випуску, причеп бортовий марки ПГМФ модель 8302, 2006 року випуску та земельну ділянку, загальною площею 4,3553 гектара, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 . 
Також із спадкової справи вбачається, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки на момент смерті спадкодавця позивач проживав та був зареєстрований за спільною адресою. 
Також нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 624/02-14 від 24 грудня 2025 року ОСОБА_1 , позивачу по справі, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1/10 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5120410100:03:003:0566, оскільки частка у праві власності на земельну ділянку померлого ОСОБА_2 не визначена у праві спільної сумісної власності.
Разом з тим, як вбачається зі спадкової справи, позивач не звертався до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину саме на 1/10 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5120410100:03:003:0566.
Відповідно до Розділу І Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.  Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону.  Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
У постанові про відмову зазначаються:
дата винесення постанови;
прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса;
прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи;
про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання);
причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство;
порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.  Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.
Однак, вищевказані відомості в спірній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом не були зазначені. 
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:
1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;
2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;
3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;
4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;
5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;
6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;
7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;
8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням;
8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників.
Внесення до Єдиного реєстру боржників державного або комунального підприємства не є підставою для відмови у посвідченні договору купівлі-продажу, укладеного у процесі приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства.
Внесення до Єдиного реєстру боржників державного підприємства не є підставою для відмови у посвідченні договору купівлі-продажу, укладеного у процедурі припинення державного підприємства, відповідно до Закону України "Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України";
9) в інших випадках, передбачених законом.
Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.
Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.
На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Таким чином, до спадкової маси ОСОБА_2 входили належні йому на праві власності частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5120410100:03:003:0566.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦК України (тут і далі - в редакції, чинній на час прийняття спадщини позивачем) спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
За змістом частини першої статті 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Частинами першою, другою статті 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
Враховуючи вказані норми матеріального права, встановлені судом обставини, зокрема те, що земельна ділянка, кадастровий номер 5120410100:03:003:0566, належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, позивач після смерті батька успадкував, зокрема, частку у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку.
Отже, відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України позивач, прийнявши спадщину після смерті батька, зокрема, на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, як її співвласник, вправі надалі ставити питання про виділ його частки з об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки.
Згідно з частинами другою-п`ятою статті 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку.
Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.
Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20), вказано, що «для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, судом встановлено, що до спадкової маси ОСОБА_2 входили належні йому право спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5120410100:03:003:0566. Враховуючи вищевказані норми матеріального права, встановлені судом обставини, зокрема те, що земельна ділянка, кадастровий номер 5120410100:03:003:0566, належала ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, позивач після смерті батька успадкував, зокрема, право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку. Надалі, після спадкування права на спільну сумісну власність, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. 
Таким чином для оформлення права на спадщину нотаріус не повинен визначати частки на право спільної сумісної власності на земельну ділянку, а спадкоємець успадковує усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають задоволенню з метою реалізації його спадкових прав.
Керуючись ст. 89 ЗК України, ст. ст. 368, 1216 – 1218, 1220, 1222, 1226, 1270 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 19, 76, 81, 141, 258 - 260, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області про оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - задовольнити.
Визнати незаконною та скасувати постанову Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області від 24 грудня 2025 року № 624/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку у праві власності його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5120410100:03:003:0566.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення суду складено 05 травня 2026 року.

Суддя        В.І. Черевата