Справа №452/848/26
Провадження №3/452/451/2026

  	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мала Волосянка Турківського району Львівської області, громадянки України, українки, що має середню освіту, заміжньої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючої помічником повара у ресторані «Manifik», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), - 

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2026 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..

З протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , яка є матір`ю неповнолітньої дитини – доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилась від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьківських обов`язків, внаслідок чого 27 лютого 2026 року об 11 год. 20 хв. її донька ОСОБА_2 здійснила крадіжку товару на загальну суму 1497 грн. 50 коп. з торгівельного залу магазину «Аврора» Товариства з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка» (далі – магазин «Аврора»), що розташований за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Богдана Хмельницького, буд.12/2.

Розгляд справи вперше було призначено на 25 березня 2026 року о 09 год. 45 хв. та в подальшому двічі було відкладено, востаннє на 29 квітня 2026 року о 15 год. 30 хв..

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 пояснила, що у зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення місці, дату та час її донька справді перебувала в приміщенні магазину «Аврора» разом зі своєю знайомою ОСОБА_3 .. Разом з тим вказала, що донька не викрадала товар в магазині, а лише стояла поряд зі знайомою, відтак сам факт перебування неповнолітньої в магазині не свідчить про викрадення нею певного майна, а тому відсутні підстави вважати, що вона, як матір неповнолітньої, ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків.

Неповнолітня ОСОБА_2 в суді пояснила, що вдень 27 лютого 2026 року вона разом зі своєю знайомою  ОСОБА_3 вдвох зайшли в магазин «Аврора», де остання набрала товар і не розрахувалась на касі. Зазначила, що вона просила ОСОБА_3 оплатити товар, проте та не погодилась і з товаром направилась в сторону виходу з магазину, де була зупинена працівником магазину, котра і викликала працівників поліції.

Додатково вказала, що її також працівник магазину не випустила з магазину, не зважаючи на те, що вона товар не викрадала, а лише стояла поряд з ОСОБА_3 .. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції складено протокол серії ВАД №991609 від 03 березня 2026 року.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 27 лютого 2026 року об 11 год. 20 хв. здійснила крадіжку товару з магазину «Аврора», що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Богдана Хмельницького, буд.12/2, на суму 1497 грн. 50 коп., тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.51 КУпАП.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

З об`єктивної сторони даного правопорушення під невиконанням обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей слід розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота, зокрема, про виховання і навчання малолітніх та/або неповнолітніх дітей. Ухилення батьків і осіб, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності, тощо.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання малолітніх та/або неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до

самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють, відносно дітей, котрі стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за відповідні порушення батьків або осіб, які їх замінюють, мають притягувати до відповідальності за ст.184 КУпАП.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

З суб`єктивної сторони зазначене правопорушення характеризується лише прямим умислом, тобто особа повинна усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно небезпечні наслідки і бажати їх настання.

Статтею251 КУпАП визначено поняття доказів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказано, в чому конкретно полягає ухилення останньої від виконання нею обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її доньки, в яких її неправомірних діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченогоч.1 ст.184 КУпАП, та яке конкретне порушення вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» мало місце. Вказане прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Крім того, як вбачається з постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2026 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП та їй призначено відповідне покарання. 

При цьому, судом при розгляді вказаної справи було встановлено, що саме ОСОБА_3 27 лютого 2026 року об 11 год. 20 хв., знаходячись в приміщенні магазину «Аврора», розташованого за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Богдана Хмельницького, буд.12/2, здійснила крадіжку товару загальною вартістю 1497 грн. 50 коп., а саме: дезодорант чоловічий, 2 шт.; спрей–міст для тіла, 2 шт.; гель для душу чоловічий, 1 шт.; пензлик косметичний для пудри, 1 шт.; шампунь – гель для душу, 1 шт.; шкарпетки жіночі, 1 шт.; шкарпетки чоловічі, 4 шт.; шкарпетки підліткові, 1 шт.; труси жіночі бріфи безшовні, 4 шт.; труси жіночі бікіні мікс, 3 шт.; набір пензликів для макіяжу, 1 шт.; маска для обличчя тканинна, 2 шт.; маска для обличчя тканинна з

ліфтинг ефектом, 1 шт.; набір пензликів для макіяжу, 1 шт.; сережки жіночі металеві, 2 шт.. Вказана постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відтак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт вчинення крадіжки неповнолітньою ОСОБА_2 ..

З урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не мають жодного правового обґрунтування, оскільки не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З наданих до суду матеріалів суддя не вбачає об`єктивного підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання передбаченого законодавством обов`язку, зокрема, щодо виховання своєї неповнолітньої доньки. Підстав вважати, що ОСОБА_1 не виховує дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, та не здійснює контролю за її дозвіллям, матеріалами справи не встановлено.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що остання належно виховує доньку, забезпечує усім необхідним.

Доказів на спростування вказаних обставин матеріали справи не містять.

Сам по собі факт того, що неповнолітня донька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 перебувала в приміщенні магазину, де інша особа вчинила крадіжку певного товару, не може розцінюватись як незабезпечення саме матір`ю належного виконання обов`язків щодо виховання дитини.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази, зважаючи на відсутність даних, які б підтверджували факт ухилення ОСОБА_1 від виконання нею батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та, з огляду на вищевикладене, в її діях відсутні ознаки зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

На підставі викладеного, керуючись стст.184,247,283, 284 КУпАП, суддя, –

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції – Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя:        Т.М. Кущ