Справа № 610/907/26
Провадження № 2/610/1268/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2026 Балаклійський районний суд Харківської області в складі: 
головуючого - судді Феленка Ю.А., 
за участю: секретаря судового засідання Афоніної Д.О.,
представника відповідача - адвоката Корнієнка С.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

02.03.2026 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (далі - ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 550772-КС-001 про надання кредиту від 08.08.2025 у сумі 56 600 грн. 
Вимоги позову мотивовані тим, що 08.08.2025 між ОСОБА_1 і ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" було укладено договір № 550772-КС-001 про надання кредиту (далі - договір) шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" 08.08.2025 надіслано ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти вказаний вище договір, а відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення цього договору на умовах визначених офертою та підписала договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8918, який було надіслано на її номер телефону НОМЕР_1 , зазначений в анкеті у особистому кабінеті. За умовами укладеного договору ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" зобов`язалося надати клієнту грошові кошти у сумі 20 000 грн в кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" виконало свої зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у зазначеному розмірі шляхом перерахування на її банківську картку № НОМЕР_2 . Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала, суми наданого кредиту і нарахованих процентів за користування кредитом в повному обсязі у визначений договором строк не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 15.02.2026 складає 56 600 гривень, з яких 20 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22 600 грн - заборгованість за процентами, 10 000 грн - заборгованість за процентами, нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України, 4 000 грн - комісія.

01.05.2026 представник відповідача - адвокат Корнієнко С.В. подав відзив на позовну заяву, у якому просив поновити відповідачу строк на подання відзиву, позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість договором про надання кредиту № 550772-КС-001 від 08.08.2025 у загальному розмірі 42 600 грн, з яких: 20 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 22 600 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
На обґрунтування поважності причин пропуску встановленого судом строку для подання відзиву представник відповідача зазначив, що, не погоджуючись в повній мірі з вимогами позивача, викладеними у позовній заяві, відповідач ОСОБА_1 звернулася до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги з метою надання їй адвоката для представництва її інтересів при розгляді даної справи. Дорученням Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 30 березня 2026 року № 5-20-2026-000395 призначено адвоката Ходаковського Ю.В. для надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 у вигляді здійснення представництва інтересів у суді як відповідача у даній справі. Проте у зв`язку з мобілізацією адвоката Ходаковського Ю.В. дорученням Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 23 квітня 2026 року № 5-20-2026-000520 було призначено адвоката Корнієнка С.В. для надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 у вигляді здійснення представництва інтересів у суді як відповідача у цій справі. Доступ до електронної справи для можливості ознайомитися з матеріалами справи представником відповідача, адвокатом Корнієнком С.В. було отримано за допомогою електронного кабінету користувача ЄСІТС 28.04.2026. За таких обставин відповідач не подала відзив у визначений в ухвалі судді від 04.03.2026 строк з поважних причин.
Враховуючи наведені представником відповідача обставини, що підтверджуються матеріалами справи, суд визнає причини пропуску встановленого судом строку для подання відзиву поважними, та вважає за можливе його поновити.
Відзив мотивовано тим, що відповідач не заперечує факт укладення між нею і позивачем договору про надання кредиту № 550772-КС-001 від 08.08.2025 та отримання від позивача коштів у визначеному умовами договору розмірі в передбачені договором спосіб та строки. Позовні вимоги не визнає в частині стягнення з неї заборгованості за комісією та процентів, нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України, з таких підстав. Всупереч вимогам ЗУ "Про споживче кредитування" відповідачу було встановлено плату у вигляді комісії за надання кредитних коштів, тобто за послугу, яка відповідно до закону має надаватися безоплатно, а тому визначені в п. 2.5 кредитного договору умови щодо обов`язку позичальника сплатити комісійну винагороду в розмірі 4 000 грн, є нікчемними, отже, позовні вимоги в цій частині, на думку представника відповідача, не підлягають задоволенню. Посилаючись на п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, яким визначено, зокрема, що у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, представник відповідача вважає, що підстави для нарахування процентів в порядку ст. 625 ЦК України також відсутні.

04.05.2026 через електронний кабінет в системі "Електронний суд" представник позивача подав відповідь на відзив, де зазначив, що не погоджується з доводами відповідача, наведеними у відзиві. Зазначив, що комісія за надання кредиту передбачена умовами договору, факт укладення якого відповідач не заперечує. Відповідно до п. 2.5. кредитного договору комісія за надання кредиту становить 4 000 грн та нараховується одноразово при видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку договору. Додаткові та/або супутні послуги за договором відсутні, оскільки кредитодавець не надає таких послуг та не вимагає надання/отримання таких послуг третіх осіб при отриманні позичальником кредиту. Крім того, обов`язок відповідача щодо сплати, зокрема комісії за надання кредиту, передбачений у паспорті споживчого кредиту, де також наведений графік платежів за кредитним договором, який чітко передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Відповідно до п. 11.4.4. кредитного договору позичальник ознайомлений з договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. Кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення позичальника з умовами кредитного договору та Правилами. Позичальник добровільно погодилася з умовами кредитного договору, зокрема щодо обов`язку сплатити комісію за надання кредиту, та погодилася його виконувати, що відповідає принципу свободи договору, який встановлений ст. 627 ЦК України. Протягом строку дії кредитного договору та/або після його закінчення позичальник не звернулася із заявою про розірвання кредитного договору та/або визнання кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Крім того, позивач не нараховував та не заявляв до стягнення у позовних вимогах жодну пеню відповідно до ст. 549 ЦК України, не нараховував та не заявляв до стягнення у позовних вимогах жодну форму відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України (у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення чи трьох процентів річних від простроченої суми), не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору. Особливості встановлення та нарахування процентів за кредитним договорами ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", а саме те, що проценти нараховуються кожен день на залишок заборгованості за кредитним договором, жодним чином не означає, що встановлені у кредитному договорі процентні ставки є начебто пенею (а.с. 144-161).

08.05.2026 через електронний кабінет в системі "Електронний суд" представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив. Наведені аргументи у запереченні на відповідь на відзив в цілому є аналогічними тим, що викладені у відзиві. Представник відповідача наполягав на тому, що умови договору про сплату комісії саме за надання кредиту, тобто за дії, які позивач здійснює на власну користь, є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, та мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків та погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційними. Встановлена комісія за надання кредиту є невиправданим та необґрунтованим платежем, що спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже, така умова договору порушує публічний порядок, та є нікчемною. Таким чином, у частині стягненні заборгованості за комісією в сумі 4 000 грн відповідач не погоджується та просить відмовити позивачу в цій частині позовних вимог. Крім того, враховуючи, що кредитний договір № 55072-КС-001 був укладений сторонами 08.08.2025, тобто в період дії в Україні воєнного стану, отже, нарахована позивачем сума заборгованості за процентами відповідно до ст. 625 ЦКУ у сумі 10 000 грн не може бути стягнута з відповідача, оскільки відповідач нормою закону звільнена від обов`язку такої сплати. Також представник відповідача зазначив, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості неможливо встановити, яким чином було розраховано суму заборгованості по процентах відповідно до ст. 625 ЦК України. При цьому з довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 550772-КС-001 про надання кредиту від 08.08.2025 станом на 17.02.2026, заборгованість у сумі 10 000 грн віднесено саме до заборгованості по штрафам, що прямо суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (а.с. 166-170).

11.06.2026 через системі "Електронний суд" від представника позивача надійшли до суду додаткові пояснення, які повністю кореспондуються з наведеними у відповіді на відзив доводами (а.с. 175-182).

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 185).
Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає частково - в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами, в іншій частині просив відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяві та запереченнях на відповідь на відзив. Разом з тим, виходячи з принципу справедливості, просив зменшити розмір нарахованих процентів з 22 600 грн до 20 000 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

04.03.2026 прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 97-98).
Ухвалою суду від 07.04.2026 у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю до іншого суду - відмовлено (а.с. 126).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 08.08.2025 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" і ОСОБА_1 було укладено договір № 550772-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Сторони узгодили тип кредиту, суму, процентну ставку та строк кредитування. За умовами договору відповідачу було зараховано на її банківську карту № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 20 000 грн строком на 16 тижнів до 28.11.2025, зі сплатою процентів за користування кредитом за стандартною фіксованою процентною ставкою 1 %, орієнтовною реальною річною процентною ставкою 9 736,59 %, комісією за надання кредиту у розмірі 4 000 грн (а.с. 38-47). 
Аналогічні умови були визначені у пропозиції (оферті), у прийнятті (акцепті) пропозиції (оферти) і в паспорті споживчого кредиту (а.с. 48-70).
Відповідно до п. 2.5. Договору комісія за видачу кредиту становить 4 000 грн та нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. 
Згідно з п. 7.5 Договору у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % процентів річних від суми заборгованості в силу положень ст. 625 ЦК України. Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування кредитом та/або суму простроченої комісії та/або суму неповернутого кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі ст. 625 ЦК України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2 % від неповернутої позичальником суми кредиту.
З візуальної форми послідовності дій клієнта убачається, що ОСОБА_1 08.08.2025 о 13:25:28 год підписала договір одноразовим ідентифікатором UA-8918, що був надісланий на її номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 90).
Електронним підписом відповідач підтвердила, що ознайомилася з умовами кредитного договору, погодилася з ними та прийняла пропозицію укласти кредитний договір.
За даними підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ "ПрофітГід", що є надавачем фінансових платіжних послуг з переказу коштів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" на підставі договору № ПГ-5 від 04.11.2020, встановлено, що 08.08.2025 о 13:25 год платником ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" було перераховано кошти у сумі 20 000 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 отримувача ОСОБА_1 за кредитним договором № 550772-КС-001 від 08.08.2025 (а.с. 93).
Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит зі сплатою процентів за користування кредитом у погодженому сторонами розмірі.
Позивачем також долучено до матеріалів справи Правила надання споживчих кредитів для продуктів "Кредит 4 місяці" та "Кредит 6 місяців" ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" в редакції від 20.02.2025 (а.с. 20-23).
З витребуваної судом у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" інформації встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) була емітована банківська платіжна картка № НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_4 (а.с. 123).
Разом з цим, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав суду виписку за договором № б/н банківської картки, емітованої на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_2 за період 08.08.2025-13.08.2025, з якої убачається, що 08.08.2025 на вказаний рахунок було зараховано 20 000 грн (а.с. 123-124).
З вказаної виписки також убачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, здійснювала покупки, оплату послуг, грошові перекази на свою та інші банківські картки тощо.
Отже, з наведеного убачається, що ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало своєчасно і в повному обсязі.
Відповідно до розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості, наданого ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" сума заборгованості ОСОБА_1 за договором № 550772-КС-001 про надання кредиту від 08.08.2025 станом на 16.02.2026 складає 56 600 гривень, з яких 20 000 грн - заборгованість за кредитом, 22 600 грн - заборгованість за процентами, 4 000 грн - заборгованість за комісією, 10 000 грн - проценти, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України (а.с. 26-28, 30).
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Мотиви суду.

Як було встановлено судом, між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" і ОСОБА_1 виникли кредитні правовідносини на підставі договору № 550772-КС-001 про надання кредиту від 08.08.2025.
Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови його повернення, розмір плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення, тобто визначені всі істотні умови договору.
Договір підписано відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором у відповідності до умов, визначених ЗУ "Про електронну комерцію".
Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, комісією за надання кредиту та процентів, нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України.
На підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів позивачем надано інформацію надавача фінансових платіжних послуг з переказу коштів ТОВ "ПрофітГід" та платіжне доручення про зарахування кредитних коштів у сумі 20 000 грн на банківську картку відповідача. Крім того з витребуваної судом за клопотанням позивача у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" інформації та виписки особовому рахунку ОСОБА_1 убачається, що на рахунок відповідача було зараховано грошові кошти у сумі 20 000 грн, а також встановлено належність банківської картки, на яку були зараховані вказані вище кошти, саме відповідачу.
Факт укладення договору та отримання кредитних коштів відповідно до його умов також не заперечується самою відповідачкою.
Відповідачем ОСОБА_1 були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище кредитним договором, розмір якої відповідачем також не оспорюється.
Разом з цим, зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, убачається, що позивачем нараховано комісію за надання кредиту у сумі 4 000 грн, а також за порушення відповідачем строків виконання зобов`язання за кредитним договором - проценти в порядку ст. 625 ЦК України у сумі 10 000 грн.
Щодо нарахування комісії за надання кредиту суд зазначає таке.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".
Положення частини першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними.
За пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".
Пунктом 5 Правил про споживчий кредит передбачено, що банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Частиною 1 статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частиною 1 та частиною 2 статті 11, частиною 5 статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
З матеріалів даної справи не убачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з комісією, відповідачем в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена комісія.
У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23 (провадження № 61-17096св23) зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Отже, умови договору про сплату комісії саме за надання кредиту, тобто за дії, які позивач ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" здійснює на власну користь, є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, та мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків та погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційними.
Встановлена комісія за надання кредиту є невиправданим платежем, що спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже, така умова договору порушує публічний порядок, та є нікчемною.
Виходячи з наведеного вимоги банку щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 4 000 грн задоволенню не підлягають.
Щодо нарахування позивачем процентів в порядку ст. 625 ЦК України за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією РФ, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений до 02 серпня 2026 року включно.
Враховуючи викладене, з огляду на введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022, який діє і дотепер, керуючись п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 процентів, нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України, у сумі 10 000 грн за прострочення останньою виконання грошового зобов`язання за кредитним договором задоволенню не підлягають.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання та порушила умови договору, укладеного між нею і ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, яка виникла станом на 16.02.2026, у сумі 42 600 гривень, з яких 20 000 грн - заборгованість за кредитом, 22 600 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
В іншій частині позову слід відмовити.
Разом з цим, суд не убачає підстав для зменшення суми нарахованих процентів за користування кредитними коштами, оскільки умови договору, зокрема в цій частині, були узгоджені сторонами, а розмір нарахованих процентів за користування кредитом не є вочевидь несправедливим.

Судові витрати.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 662,40 грн судового збору (а.с. 1). 
У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 2 003,86 грн (42 600 х 2 662,40 / 56 600 = 2 003,86).

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 207, 526, 530, 612, 626, 628, 633, 1049, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 142, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за договором № 550772-КС-001 про надання кредиту від 08.08.2025 у сумі 42 600 (сорок дві тисячі шістсот) гривень 00 копійок.
В іншій частині позові відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" витрати зі сплати судового збору в сумі 2 003 (дві тисячі три) гривні 86 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА", місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 09 червня 2026 року.

Суддя	Ю.А. Феленко