Справа №760/7500/26
Провадження №3/760/2837/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року         м. Київ
Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Мозолевська О.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, що надійшов з ЮП СП ВП на СЗТ ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 164 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який 10.03.2026 о 10 год. 30 хв. на території залізничного вокзалу, що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, здійснював господарську діяльність, а саме надавав послуги з фотографування громадян за допомогою фотоапарата з подальшим виготовленням та передачею фотознімків за грошову винагороду, без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.
В судове засідання призначене на 23.04.2026 особа, що притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. 
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, з таких підстав.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою.
Наявні в матеріалах справи документи, які надані ЮП СП ВП на СЗТ ГУНП у м. Києві, як доказ винуватості ОСОБА_1 , ретельно проаналізовані судом щодо їх належності та допустимості та зроблено висновок про їх невідповідність положенням ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Згідно з приписами ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.
До вказаних осіб можуть бути застосовані заходи впливу, однак це не обов`язок суду, а право із урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що уповноважені особи, які складали протокол про адміністративне правопорушення, не ознайомили неповнолітнього ОСОБА_1 зі спеціальним правом, визначеним у ст. 270 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мають право представляти її законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Законні представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу (ч.3 ст. 270 КУпАП).
Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівниками поліції були відібрані пояснення у неповнолітньої особи без участі батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
Отже, судом встановлено, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було істотно порушено право неповнолітнього ОСОБА_1 на захист. Встановивши, що поліцейські спілкуються з неповнолітнім, вони були зобов`язані забезпечити прибуття на місце події законного представника, однак у порушення вимог ст. 270 КУпАП, ч.2 ст. 33 Закону України "Про національну поліцію" цього не зробили.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, насамперед увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відтак, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.
Уповноважені особи під час складання протоколу не переконалась у тому, що ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та його батьків-законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного, так і міжнародного, зокрема, Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.
Наведені обставини вказують на порушення прав ОСОБА_1 на захист та роблять недопустимими докази у справі.
З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що наведені обставини вказують на істотне порушення права на захист неповнолітнього, що дає підстави дійти висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення, який у даному випадку є основним процесуальним документом, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є недопустимими доказами, що тягне за собою очевидну недопустимість всіх інших зібраних доказів, які не підлягають аналізу з огляду на їх очевидну протиправність.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Отже, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, за відсутності допустимих доказів обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена, тому провадження у справі підлягає закриттю.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).
Також, у справі необхідно вирішити долю речових доказів.
Згідно протоколу огляду та вилучення від 10.03.2026 у ОСОБА_1 , вилучено: ноутбук «Dell» номер 36624549098 модель Latitude 5490; ноутбук «Dell» номер частково пошкоджений 38_ _ _ _ 4602 модель Latitude 5490, переноска 1 шт.; зарядні пристрої 4 шт.; маршрутизатор TianJie (R8B-3) ІМЕІ: НОМЕР_1 , бум ага для друку 500шт.; файли 100 шт.; фотоапарат «Canon EOS250D №223073018431, флешка», повернути ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Вилучені предмети, а саме: ноутбук «Dell» номер 36624549098 модель Latitude 5490; ноутбук «Dell» номер частково пошкоджений 38_ _ _ _ 4602 модель Latitude 5490, переноска 1 шт.; зарядні пристрої 4 шт.; маршрутизатор TianJie (R8B-3) ІМЕІ: НОМЕР_1 , бум ага для друку 500шт.; файли 100 шт.; фотоапарат «Canon EOS250D» №223073018431, флешка, повернути ОСОБА_1 .
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя         О.М. МОЗОЛЕВСЬКА