Справа № 203/155/26
Провадження № 2/0203/1144/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

16.04.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в залі суду в м. Дніпрі у складі:
головуючого судді – Ханієвої Ф.М.,
за участю секретаря судового засідання – Кочевської В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за прострочення по сплаті аліментів,

встановив:

08.01.2026 року ОСОБА_1 звернулась до Центрального районного суду міста Дніпра з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за прострочення по сплаті аліментів, в якому позивач просить суд:
- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2018 по 30.06.2019 (включно) у розмірі 15 396,59 гривень.
І. Стислий виклад позицій учасників справи. 
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2009 року по справі №2-2866/2009 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову – 13.02.2009 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач пояснила, що відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів систематично не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2019 року по справі №203/4264/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто неустойку (пеню) за порушення строків сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з лютого 2009 року по листопад 2018 року включно в сумі 39 579,00 грн. Починаючи з листопада 2018 року, відповідач продовжив ухилятися від сплати аліментів, у зв`язку з чим виник новий період прострочення, а саме: з 01 грудня 2018 року по 30 червня 2019 року включно, який не охоплювався попереднім судовим рішенням. 
Відповідно до довідки державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зінченка С.І. про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, ВП №13710581, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2866 від 08 червня 2009 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи стягнення з 13.02.2009 року та до досягнення дитиною повноліття, станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 заборгованість зі сплати аліментів складає 136 062,20 грн.
Таким чином, позивач зазначила, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, а відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тому  за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.12.2018 року по 30.06.2019 року з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума пені у розмірі 15 396,59 гривень.
Відповідач у встановлений строк не надав відзив на позов.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2026 року, цивільну справу №203/155/26, провадження №2/0203/1144/2026, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду, прийнята до провадження – 09.01.2026 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом з метою визначення підсудності було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.
Відповідно до відповіді №2226637 від 09.01.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відомості про місце реєстрації ОСОБА_2 , відсутні.
09 січня 2026 року на виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який, 03.02.2026 року надійшла інформація з Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровська міська рада, відповідно до якої, відомості про місце реєстрації ОСОБА_2 на території міста Дніпра, відсутні.
Ухвалою суду від 03.02.2026 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
12.03.2026 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, за змістом якої остання просить суд розглядати справу за її відсутності, зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
У судові засідання, призначені на 12.03.2026 року та 16.04.2026 року, відповідач, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судових засідань, не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
У зв`язку з цим, за наявності підстав, визначених ст. ст. 211, 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, та за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу технічними засобами.
Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2009 року, справа №2-2866/2009, яке набрало законної сили станом на 08 червня 2009 року, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черненко Красноярського краю, що не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з дня подачі позову, – 13.02.2009 року (а.с. 3).
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року, справа №203/4264/18, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки у зв`язку з несплатою аліментів, був задоволений, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за порушення строків сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період від лютого 2009 року по листопад 2018 року включно в сумі 39 579,00 гривень; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили станом на 11.05.2019 року (а.с. 4-5).
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, ВП №13710581, складеного державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зінченком С.І. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2866 від 08 червня 2009 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи стягнення з 13.02.2009 року та до досягнення дитиною повноліття, станом на 01.07.2019 року заборгованість зі сплати аліментів складає 136 062,20 грн (а.с. 6).
Відповідно до розрахунку пені (неустойки) від 07.01.2026 року, здійсненого позивачем, за період з 01.12.2018 року по 30.06.2019 року (включно) розмір пені (1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення) складає у загальному розмірі 15 681,30 грн, а саме:
- за грудень 2018 року: сума аліментів – 2 448,25 грн, дні прострочення – 181, 1% за день – 24,48 грн, сума пені – 4 430,88 грн;
- за січень 2019 року: сума аліментів – 2 448,25 грн, дні прострочення – 150, 1% за день – 24,48 грн, сума пені – 3 672,00 грн;
- за лютий 2019 року: сума аліментів – 2 448,25 грн, дні прострочення – 122, 1% за день – 24,48 грн, сума пені – 2 986,56 грн;
- за березень 2019 року: сума аліментів – 2 523,50 грн, дні прострочення – 91, 1% за день – 25,24 грн, сума пені – 2 296,84 грн;
- за квітень 2019 року: сума аліментів – 2 523,50 грн, дні прострочення – 61, 1% за день – 25,24 грн, сума пені – 1 539,64 грн;
- за травень 2019 року: сума аліментів – 2 523,50 грн, дні прострочення – 30, 1% за день – 25,24 грн, сума пені – 757,20 грн;
- за червень 2019 року: сума аліментів – 2 689,25 грн, дні прострочення – 0, 1% за день – 26,89 грн, сума пені – 0,00 грн (а.с. 7).
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2018 року по 30.06.2019 року (включно) у розмірі 15 396,59 гривень.
ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно з частиною 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до положень статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі №6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі №6-2589цс15, від 03.02.2016 року у справі №6-1477цс15 та від 16.03.2016 року у справі №6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Разом із тим, відповідно до положень статті 196 СК України розмір неустойки (пені) не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Водночас згідно із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 року у справі №711/679/21, формулювання «не більше ста відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
ВС зазначив, що неустойка – це конструкція, яка є видом забезпечення виконання зобов`язання та правовим наслідком його порушення (мірою цивільно-правової відповідальності) (постанова ВС від 02.04.2019 року, справа №917/194/18). Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19, провадження №61-16670сво19).
Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 196 СК України.
Зважаючи на викладене, суд зазначає, що на час звернення до суду з позовом відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема, розрахунком, здійсненим державним виконавцем в межах виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з відповідача. Оскільки обов`язок зі сплати аліментів не виконаний, то у позивача виникло право на стягнення пені за несвоєчасне виконання аліментних зобов`язань.
При цьому суд, вивчивши розрахунок пені по аліментах, здійснений стороною позивача та наведений вище, погоджується з ним та дійшов висновок про його правильність, бо такий містить повний розрахунок сум пені за кожен місяць, з урахуванням усіх днів прострочення сплати аліментів, на яку нараховується пеня. Суд також враховує те, що відповідачем не подано до суду альтернативного розрахунку, не спростовано наданий позивачем розрахунок та не надано відзиву на позов або будь-яких доказів на спростування позиції позивача.
Аналізуючи в сукупності досліджені докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.
Суд, з урахуванням викладеного вище, доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2018 року по 30.06.2019 року у загальному розмірі 15 396,59 гривень.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1331,20 гривень.
Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за прострочення по сплаті аліментів – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2018 року по 30.06.2019 року включно у розмірі 15 396,59 грн (п`ятнадцять тисяч триста дев`яносто шість гривень п`ятдесят дев`ять копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя          Ф.М. Ханієва