Справа № 466/10677/25
Провадження № 2/466/904/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2026 року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючий суддя Едер П. Т.
секретар с/з Якубів І. О.
з участю: представника позивача Лутчин Р. Б.
представника відповідача Сухої Ю. О.
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги,-
в с т а н о в и в:
18 листопада 2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, у якій позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" заборгованість за період з 01.02.2022 по 30.09.2025 у розмірі 101 251 грн. 28 коп., а саме: заборгованість за постачання гарячої води (в т.ч. витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, абонплата) у розмірі 93 416 грн.56 коп., пеня у розмірі 5 256 грн.40 коп., інфляційні нарахування у розмірі 2035 грн.32 коп., 3% річних у розмірі 543 грн.00 коп., а також 3028 грн.00 коп. судового збору та перерахувати кошти на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, код ЄДРПОУ 05506460.
Стислий виклад позицій сторін.
Обґрунтування позивача.
Згідно викладеної позовної заяви, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачем послуг з теплопостачання. 
Для здійснення оплати за надані послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 ; відповідачу щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості наданих послуг.
Житловий будинок за вказаною адресою обладнаний вузлом обліку теплової енергії (тепловим лічильником), а також вузлом обліку гарячої води.
Позивач стверджує, що укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг. підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не як право споживача.
Оскільки, мешканці будинку АДРЕСА_2 не прийняли модель організації договірних відносин, тому між споживачами та ЛМКП «Львівтеплоенерго» вважаються укладеними індивідуальні договори про надання послуг.
Позивач зазначає, що з 01.12.2021 року з відповідачами є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021. За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Зазначені договори є розміщені на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua.
Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Отже, споживачі (відповідач у справі) зобов`язані оплачувати надані їм житлово- комунальні послуги з теплопостачання.
Проте, всупереч встановленим вимогам відповідач не сплачувала за надані та спожиті послуги, внаслідок чого за період з 01.02.2022 по 30.09.2025 утворилась заборгованість у розмірі 101 251 грн.28 коп., а саме:
- заборгованість за постачання гарячої води (в т.ч. витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, абонплата) у розмірі 93 416 грн.56 коп.;
- пеня у розмірі 5 256 грн.40 коп.;
- інфляційні нарахування у розмірі 2035 грн.32 коп.;
- 3%річних у розмірі 543 грн.00 коп. 
Обґрунтування заперечень відповідача.
28 січня 2026 на адресу суду поступив відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_1 .
У відзиві відповідач зазначає, що твердження позивача не відповідають дійсності, а вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Приміщення, яке належить їй на праві власності відключено від постачання гарячої води ще 12 листопада 2021 року, про що складено відповідний Акт № 227042. 12 листопада 2021 року складено Акт № 227042, згідно з яким знято лічильники обліку постачання гарячої води та опломбовано. Водночас, як вбачається із доданих до відзиву на позовну заяву документів, приміщення відповідача з 2021 року відключене від постачання гарячої води, а відтак, остання не отримувала та не могла отримувати послуги з постачання гарячої води. 3 цих підстав, відсутні будь-які передумови для нарахування заборгованості за постання гарячої води, так як такі послуги взагалі не надавалися.
Між сторонами спору відсутні будь-які договірні відносини, які б свідчили про обов`язок оплати за будь-які послуги. Відповідач зазначає, що нею не вчинено жодних конклюдентних чи юридично значимих дій на укладення договору, отримання послуги, як того вимагає чинне законодавство України. Відтак, вона жодним чином не акцептувала умови індивідуальних договорів про надання послуг з постачання гарячої води. Позивачем не надано ні підписаної відповідачем заяви-приєднання до індивідуальних договір про надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, ні документу, що підтверджує сплату відповідачем рахунка за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, ні документу, що підтверджує надсилання відповідачем через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», ні докази, які б підтверджували факт отримання Відповідачем наданих послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. При цьому, сам по собі розрахунок заборгованості, представлений позивачем у якості доказу у даному спорі, в розумінні 77-80 Цивільного процесуального кодексу України не підтверджує факту отримання відповідачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Таким чином, вона не здійснила приєднання до індивідуальних договорів про надання послуги з постачання гарячої води (акцептування договорів), відтак, договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води не є укладеними.
Відповідач зазначає, що розрахунок заборгованості не базується на достовірних даних підтверджених приладами обліку теплової енергії чи гарячої води, відсутні докази правильності обчислення кількості нібито спожитої гарячої води. Лічильники обліку тепла та гарячої води підлягають повірці кожні 4 роки. Однак, з матеріалів справи вбачається, що до позову не додано жодних: актів зняття показань комерційного лічильника; не враховано, що приміщення відключене від постачання гарячої води; доказів на підтвердження обсягу спожитої води, які зазначаються у розрахунку. Отже, обсяг спожитої гарячої води не підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідно до ст. 76-77 Цивільного процесуального кодексу України унеможливлює здійснення будь-яких нарахувань та стягнення заборгованості.
Також відповідач зазначає, що з позовної заяви вбачається, що позивач заявив вимогу про стягнення витрат теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання, абонплата). Водночас, позивачем не враховано, що відповідач компенсувала вартість витрат теплової енергії на функціонування системи гарячої води та плата за абонентське обслуговування (послуга з постачання гарячої води), що підтверджується відповідними квитанціями. Зокрема, відповідачем за період з листопада 2021 року по грудень 2025 року сплачено 3447,15 гривень за витрати теплової енергії на функціонування системи гарячої води та 1268,88 гривень плати за абонентське обслуговування (послуга з постачання гарячої води).
Враховуючи наведене, відповідач вказує, що між сторонами спору відсутні будь-які договірні відносини, які б свідчили про обов`язок оплати за будь-які послуги; приміщення відповідача відключене від постачання гарячої води ще з 2021 року, відтак постачання взагалі не відбулося і послуга не надавалася; у приміщенні відповідача не встановлено приладів обліку гарячої води; розрахунок заборгованості не базується на достовірних даних підтверджених приладами обліку теплової енергії чи гарячої води.
Тому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
02 березня 2026 на адресу суду через систему "Електронний суд" поступили додаткові пояснення у справі представника позивача ЛМКП "Львівтеплоенерго" Лутчин Р. Б., у яких вважає позовні вимоги обґрунтованими і законними.
24 березня 2026 на адресу суду через систему "Електронний суд" поступили заперечення на додаткові пояснення представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сухої Ю. О., у яких також просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
16 квітня 2026 на адресу суду через систему "Електронний суд" поступили додаткові пояснення у справі представника позивача ЛМКП "Львівтеплоенерго" Лутчин Р. Б., у яких також вважає позовні вимоги обґрунтованими і законними.
16 квітня 2026 на адресу суду через систему "Електронний суд" поступила заява представника позивача ЛМКП "Львівтеплоенерго" Лутчин Р. Б. про зменшення позовних вимог, у яких просить розглянути заяву і зменшити розмір позовних вимог, а саме стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" заборгованість за період з 01.02.2022 по 30.09.2025 у розмірі 99 526 грн.28 коп., а саме: заборгованість за постачання гарячої води у розмірі 91 691 грн.30 коп., пеня у розмірі 5 256 грн.40 коп., інфляційні нарахування у розмірі 2 035 грн.32 коп., 3%річних у розмірі 543 грн.00 коп., а також 3028 грн.00 коп. судового збору та перерахувати кошти на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, код ЄДРПОУ 05506460.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2025 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2026 року задоволено клопотання відповідача Корній Алли Володимирівни про перехід з спрощеного в загальне провадження. Провести розгляд цивільної справи №466/10677/25 за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09 червня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.
У судовому засіданні представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Лутчин Р. Б. позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеному, просила такі задовольнити.
У судовому засіданні представник відповідача адвокат Суха Ю. О. заперечила позовні вимоги в повному обсязі, просили відмовити у їх задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.
Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Судом встановлено, що згідно довідки №1 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації виданої ЛМКП «Львівтеплоенерго», ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачем послуг з теплопостачання.
Для здійснення оплати за надані послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 .
Житловий будинок за вказаною адресою обладнаний вузлом обліку теплової енергії (тепловим лічильником), а також вузлом обліку гарячої води.
12 листопада 2021 року складено Акт № 227042, згідно з яким знято лічильники обліку постачання гарячої води та опломбовано у приміщенні, яке належить відповідачу, а саме у квартирі АДРЕСА_3 .
Відповідно до Закону України «Про теплопостачання», Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та гарячої води.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно із п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).
За змістом ст.ст. 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Згідно із ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.
Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
За змістом ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
На виконання положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, а постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 затверджені Правила надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1023.
Оскільки мешканці будинку АДРЕСА_2 не прийняли модель організації договірних відносин, тому між споживачами та ЛМКП «Львівтеплоенерго» вважаються укладеними індивідуальні договори про надання послуг.
З 01.12.2021 року з відповідачами є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021. За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами.
Зазначені договори є розміщені на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://Imkp.Ite.lviv.ua.
Відсутність підписаного договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі.
За умовами зазначеного договору, ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами.
Пунктом 5 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що виконавець (позивач у справі) зобов`язується надавати споживачу (відповідачам у справі) послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішьобудинкових систем опалення.
Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудиникових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Для обліку кількості спожитої гарячої води в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 15.06.2022 р. встановлено та прийнято на абонентський облік комерційний вузол обліку гарячої води з лічильником марки IPERL, ДУ40 на подаючому трубопроводі та лічильником марки IPERL, Ду32, на рециркуляційному трубопроводі системи гарячого водопостачання будинку.
Пунктом 5 Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води визначено, що витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудникової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) розподіляються на всіх споживачів, у тому числі тих, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Абзацом 6 п. 14 Правил № 830 передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.
Згідно з абз. п. 24 Постанови №830 обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.
У вартість плати за опалення місць загального користування входять витрати теплової енергії у внутрішньобудинкових системах опалення та гарячого водопостачання.
Нарахування теплопостачальною організацією оплати за послуги з опалення місць загального користування співвласникам будинку, які відключені від систем централізованого опалення, законодавчо обґрунтовані та носять обов`язковий характер.
Споживачі зобов`язані оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги з теплопостачання.
Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.
Стаття 10 вказаного Закону визначає порядок розподілу обсягів комунальних послуг між споживачами. Зокрема відповідно до частин 1-2 даної статті у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.
Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:
1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.
Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті.
Враховуючи наведене, навіть у разі відключення квартири споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку, останній зобов`язаний оплачувати вартість послуг з опалення місць загального користування в розмірі, визначеному відповідними методиками.
Отже, ЛМКП «Львівтеплоенерго», будучи наділеним повноваженнями виконавця послуг за договором приєднання про надання послуг, надавало послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач користується послугами, які надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго».
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22 листопада 2018 року, в тому числі відповідно до статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Даним наказом визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 «Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 27 листопада 2006 року за № 1237/13111. Відтак з моменту набрання законної сили наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22 листопада 2018 року, що набрав законної сили 25 січня 2019 року, для розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг має застосовуватись саме Методика затверджена таким, у зв`язку з втратою чинності попередньою Методикою, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а також Методики №315, загальний обсяг спожитої теплової енергії у будівлі складається з таких основних складових: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача (квартири, нежитлового приміщення); обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
З 12 листопада 2021 р. в квартирі АДРЕСА_3 було демонтовано квартирні прилади обліку гарячої води, що підтверджується актом, складеним представником ЛМКП «Львівводоканал». Відповідно до п.3 ст. 10 даного Закону обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку, розподіляються між споживачами з урахуванням того, що у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами.
Пункт 12 розділу IV Методики №315 передбачає, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.
Нарахування вартості послуг з постачання теплової енергії та гарячої води проводиться згідно встановлених тарифів. Із грудня 2021 року для ЛМКП «Львівтеплоенерго» застосовуються тарифи, встановлені Рішенням Львівської міської Ради від 01.11.2021р. N?972 (із змінами) «Про встановлення ЛМКП «Львівтеплоенерго» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуг з постачання теплової енергії та гарячої води».
Укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, в тому числі і послуг з теплопостачання, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не як право споживача.
З 01.12.2021 нарахування відповідачу оплати за теплову енергію на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення проводилися згідно з наведеними вимогами законодавства та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315: відповідно до показів загальнобудинкового лічильника як частка теплової енергії 20% від загального обсягу споживання, що розподілена між усіма квартирами пропорційно до площі.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по оплаті за послуги з постачання гарячої води (в т.ч. витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, абонплата) не виконує, внаслідок чого, згідно з відомостями у неї наявна заборгованість за період з 01.02.2022 по 30.09.2025 у розмірі 99 526 грн.28 коп., а саме:
- заборгованість за постачання гарячої води у розмірі 91 691 грн.30 коп.;
- пеня у розмірі 5 256 грн.40 коп.;
- інфляційні нарахування у розмірі 2 035 грн.32 коп.;
- 3%річних у розмірі 543 грн.00 коп., що відповідає положенням розділу IV Методики №315.
Суд критично оцінює доводи сторони відповідача, що між позивачем та відповідачем відсутні будь-які правовідносини з постачання і споживання теплової енергії та гарячої води за спірний період, оскільки такі судовим розглядом спростовані. 
Як визначено ч.1ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до положеньст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, за якими суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог та наданих ними доказів, оцінюючи аргументи та докази за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Оскільки, відповідач не довела неправильності здійснених позивачем розрахунків, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання гарячої води (в т.ч. витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, абонплата) підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Тому, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» слід стягнути суму сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 525, 526, 541, 543, 625, 634 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 266, 273, 274, 354 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" заборгованість за період з 01.02.2022 по 30.09.2025 у розмірі 99 526,28 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 28 копійок), а саме: заборгованість за постачання гарячої води у розмірі 91 691,30 грн. (дев`яносто одна тисяча шістсот дев`яносто одна гривня 30 копійок), пеня у розмірі 5 256,40 грн. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят шість гривень 40 копійок), інфляційні нарахування у розмірі 2 035,32 грн. (дві тисячі тридцять п`ять гривень 00 копійок), 3%річних у розмірі 543,00 грн. (п`ятсот сорок три гривнi 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).
Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», ЄДРПОУ 05506460, юридична адреса: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено 26.06.2026 року.
  Суддя	  	 П.  Т.  Едер