ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/2187/25 
Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши 
заяву фізичної особи-підприємця Уразова Олексія Ігоровича
про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу
за позовом фізичної особи-підприємця Уразова Олексія Ігоровича
до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЮМХОЛДИНГ»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - фізична особа-підприємець Невський Ігор Михайлович
про стягнення 854 920, 68 грн,

без повідомлення (виклику) представників сторін
УСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець Уразов Олексій Ігорович (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЮМХОЛДИНГ» (надалі - відповідач) про стягнення 854 920, 68 грн.
Рішенням Господарського суду Київської області від 23.06.2026 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЮМХОЛДИНГ» на користь фізичної особи-підприємця Уразова Олексія Ігоровича 854 920 (вісімсот п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот двадцять) грн 68 коп. основного боргу та 12 823 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять три) грн 81 коп. судового збору.
29.06.2026 від фізичної особи-підприємця Уразова Олексія Ігоровича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову професійну правничу допомогу в розмірі 52 750, 00 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.07.2026 заяву фізичної особи-підприємця Уразова Олексія Ігоровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу прийнято до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.
Розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Уразова Олексія Ігоровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.
Відповідно до ст.221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Пунктом 12 ч.3 ст.2 ГПК України передбачено, що до основних засад (принципів) господарського судочинства належить, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Суд неодноразово та послідовно вказував, що практична реалізація принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК) відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК).
Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, (1) заявити про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів у справі та (2) повідомити про надання відповідних доказів у визначені ГПК України строки; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат з дотриманням вимог частини восьмої статті 129, статті 221 ГПК України (постанова Верховного Суду від 24.04.2025 у справі N 906/145/24).
Щодо заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та/чи подання доказів, слід зазначити, що процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.
У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 911/2130/21, від 29.06.2022 у справі №161/5317/18 зазначено, що неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.
Суд звертає увагу, що заява про подання доказів у порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України по своїй суті не є тотожним попередньому визначенню учасником справи суми судових витрат на професійну правничу допомогу, а також заяві про розподіл судових витрат.
Потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22), Верховного Суду від 20.04.2023 у справі №917/527/18).
Позивачем (чи його представником) до закінчення судових дебатів у справі №910/2187/25 не подано доказів в підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом цієї справи, як і не зроблено заяви (в тому числі в усному порядку) відповідно до ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та ч.1 ст.221 Господарського процесуального кодексу України про те, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відтак, у суду відсутні підстави для здійснення перевірки наданих позивачем доказів та надання їм оцінки, з огляду на встановлений факт недотримання вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України, що визначають процедуру звернення до суду з вимогою відшкодування судових витрат, зокрема, витрат професійної правничої допомоги.
Інших обставин для розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом даної справи, судом не встановлено. У такому випадку господарський суд, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю та, відповідно, не покладає такі витрати на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення заяви фізичної особи-підприємця Уразова Олексія Ігоровича про відшкодування понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити фізичній особі-підприємцю Уразову Олексію Ігоровичу у відшкодуванні понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.
2. Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя  В.М. Антонова