Справа № 712/5138/26
Провадження № 2-а/712/88/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - Пироженко В.Д.
при секретарі - Каплі А.С.
за участі представника позивача адвоката Навроцької Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,-
У С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови. 
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він є військовослужбовцем з 04.11.2025 стоїть на захисті Батьківщини, що підтверджується довідкою ВЧ НОМЕР_1 . Перебуваючи військовозобов`язаним 11.07.2025 у м. Черкаси його було зупинено та не зважаючи на наявність військово-облікового документа, без пояснення причин працівниками поліції доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 мотивуючи тим, що він нібито перебуває у розшуку та дві доби незаконно утримували, не надаючи допуску до нього адвоката. Під кінець дня 13.07.2025 йому дозволили покинути приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Жодних документів в тому числі протоколів про адміністративне правопорушення йому не було вручено.
В подальшому, 08.04.2024 він не зміг скористатися своїми коштами на рахунку. Причиною обмеження коштів стало відкрите виконавче провадження та накладення арешту на кошти. Зазначає, що про винесену постанову він дізнався лише 13.04.2026 після ознайомлення його представника з матеріалами виконавчого провадження №80119058 яке відкрите 30.01.2026 за заявою відповідача про стягнення штрафу в розмірі 34 034,00 грн.
Відповідно до постанови №3745/М/2025 від 18.07.2025 його притягнуто до відповідальності за фактом того, що нього в порушення абз. 4 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відмовився від отримання направлення на проходження ВЛК, що становить склад правопорушення передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Вважає, що його безпідставно притягнуто до відповідальності та розгляд справи проведено з порушенням установленої процедури, а саме: бути присутнім під час розгляду справи, надавати
пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
У матеріалах справи, відсутні докази, що він викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Просить поновити строк звернення до суду з позовом, постанову скасувати, провадження закрити та стягнути з відповідача на його користь судовий збір 665,60 грн. 
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.04.2026 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, встановлено строк для реалізації відповідачем свого процесуального права шляхом подачі відзиву по суті справи, в межах якої було винесено спірну постанову.
Станом на 04.05.2026 року від відповідача відзив не надходив жодних заяв, клопотань не надходило.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає наступне.
Судом встановлено, що згідно постанови № 3745/М/2025 від 18.07.2025 року по справі про адміністративне правопорушення, складеноїначальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 017 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за відмову від отримання направлення на проходження ВЛК.
Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. 
З матеріалів справи вбачається, що 30.01.2026 старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ковтуненко-Пізняк Г.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 80119058 на підставі постанови № 3745/М/2025 від 18.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 34 034 грн.
Також постановою державного виконавця від 30.01.206 накладено арешт на кошти ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 37 800,9 грн. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.
КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідальність за ст. 210-1 КУПАП настає у разі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізіцію.
За ч. 3 вказаної статті настає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. 
Порядок організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів затверджено Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487.
Відповідно до п.1 цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).
Відповідно до п. 47 Порядку у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки (додаток 13, для призовників - додаток 17 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:
- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки у визначені ним строки, та надіслати копію наказу (розпорядження) у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки;
- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки (за наявністю);
- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;
- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки.
Зазначений порядок містить форму повістки (додаток 11) та розпорядження (додаток 13), як вказано у п. 47 наказ (розпорядження).
У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності. 
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній на дату виклику позивача до ТЦК) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови стала відмова позивача в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 від отримання направлення на проходження ВЛК.
Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно зі ст.22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення для придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року. Медичний огляд резервістів та військовозобов`язаних може проводитися у закладах охорони здоров`я, що мають відповідний договір із НСЗУ за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік. 
Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду. 
Контроль за направленням та проходженням резервістами та військовозобов`язаними військово-лікарської комісії покладається на керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487. 
Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ. 
Призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративне правопорушення. 
Відповідачем не надано будь-яких доказів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 щодо відмови його від отримання направлення на проходження ВЛК. 
Судом встановлено, що згідно довідки № 652/47 (за листопада 2025 р.) ТВО начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 проходить військову службу по мобілізації на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти у військовій частині НОМЕР_1 .
Як зазначає позивач, під час утримання його у ІНФОРМАЦІЯ_3 у період часу з 1107.2025 по 13.07.2025 жодних документів в тому числі протоколів про адміністративне правопорушення йому не було вручено.
Таким чином, висновок про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є передчасним, а рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним. 
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Згідно з ч. 3 ст. 78 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Таким чином, враховуючи, що дана постанова прийнята передчасно, а відповідачем не надано доказів щодо правомірності прийняття постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Постільки представник позивача 13.04.2026 ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження № № 80119058, тому строк для звернення до суду пропущений з поважних причин та підлягає поновленню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Відповідно до квитанції, ОСОБА_1 сплачено на рахунок казначейства України судовий збір в сумі 1331 грн 20 коп, замість необхідної суми 665,60 грн. Тому з відповідача підлягає сума до стягнення 665,60 коп, решта суми 665,60 грн підлягає поверненню позивачу.
Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Поновити строк оскарження постанови.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови задовольнити.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3745/М/2025 від 18.07.2025 про накладення стосовно ОСОБА_1 до адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 017 грн. скасувати та справу провадженням закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 665,60 грн понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Черкаській області (код ЄДРПОУ 37930566) здійснити повернення ОСОБА_1 665,60 грн зайво сплаченої суми судового збору, відповідно до квитанції про сплату №7448-4187-6795-7460 від 14.04.2026 року, сплаченого в АТ «ТАСКОМБАНК».
Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

Повний текст рішення складений 04.05.2026
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).