Справа № 192/2452/25 
Провадження № 2/192/464/26 
РІШЕННЯ
Іменем України

06 травня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого – судді Щербини Н. О., 
за участю секретаря судового засідання – Чернишкіної А. В., 
представника позивача – адвоката Булкіної О. І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Новопокровської селищної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщинипісля померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . 
На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка - ОСОБА_3 . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , а з заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріуса лише 03 вересня 2025 року у зв`язку з тим, що дізнався про наявність заповіту на його ім`я лише 02 вересня 2025 року. Постановою від 03 вересня 2025 року приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Супруненко А. М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном 2 місяці. 
Позивач в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.
Представник позивача – адвокат Булкіна О. І. позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних в позові. Пояснила суду, що померла ОСОБА_3 є рідною тіткою позивача, оскільки є рідною сестрою його матері - ОСОБА_2 . Родичів у померлої на день її смерті, крім сестри не було, оскільки чоловік та син померли до дня її смерті. Наступною мала спадкувати мати позивача - ОСОБА_2 , яка не подавала заяву до нотаріуса, а позивач не знав про існування заповіту. Після смерті ОСОБА_3 син позивача разом з дружиною переїхав мешкати в будинок, який залишився після її смерті та під час прибирання на горищі знайшов заповіт на ім`я позивача, про який позивач не знав. Після цього позивач одразу поїхав до нотаріуса, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача посилалася на те, що позивач пропустив строк для подання заяви з поважних причин, оскільки не знав про заповіт, а спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 не являється. 
Представник Новопокровської селищної ради та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Згідно поданого клопотання представник Новопокровської селищної ради просив проводити судовий розгляд без участі представника (а.с.46-47). 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, а про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Згідно заяви від 20 січня 2026 року не заперечувала проти задоволення позову (а.с.94-95). 
Суд, з`ясувавши думку представника позивача, постановив здійснювати розгляд справи за відсутності позивача, представника відповідача та третьої особи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що мешкає в АДРЕСА_1 і є сином позивача. Свідку відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка його батька, а свідок разом з дружиною переїхав влітку 2023 року до її будинку, в якому після смерті тітки ніхто не проживав. У вересні 2025 року він прибирав непотрібні речі на горищі та знайшов документи, які відніс батьку, серед яких був заповіт на його ім`я. 
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона з чоловіком влітку 2023 року переїхали мешкати в с-ще Новопрокровка в будинок його померлої бабусі, тобто тітки її свекра. Дозвіл на проживання в будинку надала мати свекра, оскільки інших родичів у померлої не було. Особисто померлу свідок не знала. У вересні 2025 року у зв`язку з тим, що стала протікати стеля в будинку, чоловік став наводити порядок на горищі і робити ремонт. Під час прибирання знайшов документи, серед яких був заповіт на ім`я свекра. 
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши в сукупності докази, що маються у справі приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с-щі Новопокровка Дніпровського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 232 (а.с.18). 
28 січня 2005 року секретарем Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області Федосовою Г. М. було посвідчено заповіт ОСОБА_3 , згідно якого усе належне їй майно вона заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 28 січня 2005 року, зареєстровано в реєстрі за № 11 (а.с.19).
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне померлій майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).
03 вересня 2025 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Супруненко А. М. за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , але згідно постанови нотаріуса у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.25). 
Спірні відносини сторін регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про нотаріат». 
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року по справі № 314/2550/17 зазначив, що правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. 
Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 8 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
З дослідженої судом Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 03 вересня 2025 року було встановлено, що 28 січня 2005 року Новопокровською селищною радою Солонянського району Дніпропетровської області було посвідчено заповіт ОСОБА_3 , зареєстрований в реєстрі за № 11, номер в спадковому реєстрі – 82402774 (а.с.64).
З дослідженого судом Витягу зі Спадкового реєстру від 03 вересня 2025 року було встановлено, що після смерті ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа № 134/2025 (а.с.65). 
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_6 та копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , останні є рідними сестрами. 
Також судом встановлено що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 (а.с.11-15). Згідно копії свідоцтва про смерть чоловік ОСОБА_3 – ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а її син – ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16,121-122). 
Відомості про інших осіб, які б подали заяву про прийняття спадщини після її смерті відсутні, як відсутні і відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину. 
З дослідженої судом копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 було встановлено, що інші особи з заявами про прийняття спадщини після її смерті до нотаріальної контори не зверталися (а.с.59-76). 
Велика Палата Верхового Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) зробила висновок про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.
Судом встановлено, що рідна сестра померлої, яка була залучена до участі у справі в якості третьої особи, з заявою про прийняття спадщини не зверталася до нотаріуса, а згідно довідки Новопокровської селищної ради - Лушнікова М. М. на день смерті проживала сама (а.с.70). 
Оскільки судом встановлено, що позивач не є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 та обізнаний про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом, тому суд вважає, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, що на думку суду мало вплив на вчасність подання позивачем заяви про прийняття спадщини.
З урахуванням зазначеного суд вважає, що позивач з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які в сукупності позбавили його можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою, пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. 
У постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року в справі № 543/459/21 (провадження № 61-30св22) вказано, що «предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини».
Таким чином судом під час розгляду справи було встановлено, що оскільки інші спадкоємці за законом та заповітом після смерті ОСОБА_3 відсутні, тому позивачем вірно визначено в якості відповідача саме Новопокровську селищну раду, як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 
Тому суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , оскільки такий строк було пропущено з поважної причини. 
Суд вважає, що один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили є достатнім строком для подання позивачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, а тому позовну вимогу про визначення такого строку тривалістю в два місяці слід задовольнити частково та визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 протягом 1 місяця з дня набрання рішенням суду законної сили. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст.12,13,81,141, 258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 ) до Новопокровської селищної ради (52441, Дніпропетровська область, Дніпровський (Солонянський) район, с-ще Новопокровка, вул. Миру, буд. 11, код в ЄДРЮОФОПГФ - 04339646), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, – задовольнити частково. 

Визначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 ) додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 протягом 1 (одного) місяця з дня набрання рішенням суду законної сили, відмовивши в задоволенні решти позову. 

Стягнути з Новопокровської селищної ради (52441, Дніпропетровська область, Дніпровський (Солонянський) район, с-ще Новопокровка, вул. Миру, буд. 11, код в ЄДРЮОФОПГФ - 04339646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 06 травня 2026 року. 

Суддя Н. О. Щербина