П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/665/26
18 червня 2026 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним без посвідчення водія.
Адміністратвне правопорушення вчинив за таких обставин. 22 квітня 2026 року о 10 год 48 хв на автодорозі Київ-Чоп 557 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Renault Logan ", номерний знак НОМЕР_1 повторно протягом року без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 а ПДР.
Попередньо, постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області №585/2956/25 від 11 серпня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, а саме: за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
В суд ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань щодо розгляду справи від нього не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
З метою дотримання розумного строку розгляду справи, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Богородчанському районному суді Івано-Франківської області, після направлення йому судових повісток на виклики до суду не з`явився, достатньої зацікавленості та бажання прийняти участь у справі не виявив, а положення ч.2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відповідно до п.2.1 а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення також доводиться сукупністю досліджених та перевірених у справі доказів, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №647084 від 22 квітня 2026 року, відповідно до якого  ОСОБА_1 22 квітня 2026 року о 10 год 48 хв на автодорозі Київ-Чоп 557 км керував транспортним засобом марки "Renault Logan ", номерний знак НОМЕР_1 , повторно протягом року, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 а ПДР; 
- диском з відеозаписом події, яким зафіксовано обставини правопорушення та складення протоколу про адміністративне правопорушення; 
- довідкою від 23 квітня 2026 року про те, що станом на 23 квітня 2026 року відсутні дані щодо зареєстрованих транспортних засобів на території України за ОСОБА_1 , а також відсутні відомості про отримання посвідчення водія на території України. 
Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом. 
Дослідивши матеріали справи, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом. При накладенні адміністративного стягнення враховую характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, не встановлено.
 
Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги обставини справи, вважаю, що до ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в суду відсутні дані про власника транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір",
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп, який слід стягнути на рахунок UA148999980313070149000009001, отримувач ГУК в Ів-Фр.об./Ів.-Фр.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету "Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 років без вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн судового збору (отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).
Копію постанови направити ОСОБА_1 . 
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Битківський