Єдиний унікальний номер 448/58/26 
Провадження № 1-кп/448/100/26

В И Р О К
Іменем України

18.05.2026 місто Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді – ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження №72025261000000006 від 17.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця рф хабаровський край село хор, ім. лазо району, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, із вищою освітою, особи з інвалідністю ІІІ групи, пенсіонера, раніше не судимого, 

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.222, ч. 2 ст. 222 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеозв`язку),
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним
1. Судом визнано доведеним, що у період часу з 19.09.2024 по 27.09.2024 ОСОБА_3 , вчинив шахрайство з фінансовими ресурсами, надавши завідомо неправдиву інформацію органам державної влади в особі Львівської митниці Державної митної служби України (далі - Львівська митниця ДМСУ) з метою одержання пільг щодо податків, з наступних фактичних обставин.
Згідно приписів статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 14.1.113 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України митні платежі, це податки, що відповідно до цього Кодексу або митного законодавства справляються під час переміщення або у зв`язку з переміщенням товарів через митний кордон України. Статтею 30 Податкового кодексу України передбачено, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку і збору. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
Відповідно до ст. 272 Митного кодексу України (далі - МКУ), ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України.
Статтею 276 МКУ визначено, що платниками мита є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.
Главою 53 розділу XII МКУ регулюються загальні положення щодо пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами.
Відповідно до ст. 364 МКУ, цей розділ регулює умови та порядок пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності.
Стаття 368 МКУ передбачає, що для цілей оподаткування товарів, які переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, банківських виписках, електронних повідомленнях з Інтернет-магазинів, інших документах, які містять відомості про вартість таких товарів.
Статтею 287 МКУ встановлено, що при ввезенні (пересиланні) на митну територію України товари, визначені відповідно до Закону України «Про гуманітарну допомогу» як гуманітарна допомога, звільняються від оподаткування ввізним митом.
Порядок ввезення на митну територію України гуманітарної допомоги регламентується «Порядком пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2023 № 953, у відповідності до положень якого формування та/або подання декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою здійснюється в електронній формі через єдиний державний інформаційний веб-портал Єдине вікно для міжнародної торгівлі або через автоматизовану систему реєстрації гуманітарної допомоги.
Особа набуває статусу отримувача з моменту автоматичної реєстрації в Єдиному реєстрі, яка здійснюється шляхом присвоєння отримувачу номера отримувача гуманітарної допомоги в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему.
Перед початком декларування товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, отримувач вносить інформацію про такі товари до автоматизованої системи шляхом заповнення електронних форм в електронному кабінеті та/або завантаження в нього документів у порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему. 
Пропуск гуманітарної допомоги через митний кордон України та її митне оформлення здійснюються у пунктах пропуску через державний кордон України без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності шляхом подання декларації у спосіб, визначений цим Порядком.
Перелік товарів, заявлений у декларації, повинен відповідати переліку товарів, інформацію про який внесено до автоматизованої системи під відповідним унікальним кодом гуманітарної допомоги за категоріями та найменуваннями товарів, кількістю місць, кількістю штук та вагою/ об`ємом.
Відповідно до норм ст. 215.1 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 до підакцизних товарів, окрім іншого, відносяться автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів.
Так, в період часу 19.09.2024, але не пізніше 23 год. 59 хв., в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДМС України, за адресою: Львівська область Яворівський район с. Шегині вул. Дружби, 201, у напрямку в`їзд в Україну смугою руху «червоний коридор» в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером під керуванням ОСОБА_3 , яким переміщувався товар: «Легковий автомобіль вживаний марки «HYUNDAI» модель TUCSON, н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .
Як підставу для переміщення вказаного товару ОСОБА_3 для митного контролю подав наступні документи:
- Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (дата реєстрації в автоматизованій системі реєстрації гуманітарної допомоги кваліфікованим електронним підписом 19.09.2024);
- свідоцтво №Е 990369 про реєстрацію транспортного засобу марки «HYUNDAI» модель TUCSON, н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .
Відповідно до даної декларації від 19.09.2024, в якій містилась неправдива інформація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою на адресу Благодійної організації «БФ «Дефендер ЮА» (ЄДРПОУ 45636174) переміщено в якості гуманітарної допомоги: «Легковий автомобіль вживаний: «HYUNDAI» модель TUCSON, н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2005 року випуску, відправником якої зазначений: GERALTAUSKAS VYTAUTAS ALYTUS, PUTINU G. 10-4, Литва.
У подальшому ОСОБА_3 , перебуваючи на території пункту пропуску МП «Мостиська» Львівської митниці за адресою: Львівська область, Яворівський район, село Шегині вул. Дружби, 201, достовірно знаючи, що через автоматизовану систему реєстрації гуманітарної допомоги «Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою», у якій було зазначено завідомо неправдиві дані про ввезення автомобіля «HYUNDAI» модель TUCSON, н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , як гуманітарної допомоги для потреб благодійної організації «Благодійний фонд «Дефендер ЮА», з метою одержання пільг щодо податків, уникнув здійснення співробітниками Львівської митниці митного контролю ввезеного транспортного засобу.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.222 КК України, а саме: надання завідомо неправдивої інформації органам державної влади з метою одержання пільг щодо податків.
2. Окрім цього, в період часу 25.09.2024, але не пізніше 23 год. 59 хв., в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДМС України, за адресою: Львівська область Яворівський район с. Шегині вул. Дружби, 201, у напрямку в`їзд в Україну смугою руху «червоний коридор» в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером під керуванням ОСОБА_3 , яким переміщувався товар: «Легковий автомобіль вживаний марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 .
Як підставу для переміщення вказаного товару ОСОБА_3 для митного контролю подав наступні документи:
- Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (дата реєстрації в автоматизованій системі реєстрації гуманітарної допомоги кваліфікованим електронним підписом 25.09.2024);
- свідоцтво №Y 684897 про реєстрацію транспортного засобу марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 .
Відповідно до даної декларації від 25.09.2024, в якій містилась неправдива інформація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою на адресу Благодійної організації «БФ «Сігмунд» (ЄДРПОУ 45445426) переміщено в якості гуманітарної допомоги: «Легковий автомобіль вживаний: VOLKSWAGEN модель PASSAT, н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , 2007 року випуску, відправником якої зазначений: LT ZARONSKIO FIRMA "ZIMBRAVOS" TRANSPORTAS PANEVEZIO R. SAV., ОСОБА_6 , DEMBAVOS K. JUOSTOS.
У подальшому ОСОБА_3 , перебуваючи на території пункту пропуску МП «Мостиська» Львівської митниці за адресою: Львівська область Мостиській район, село Шегині вул. Дружби, 201, достовірно знаючи, що через автоматизовану систему реєстрації гуманітарної допомоги «Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою», у якій було зазначено завідомо неправдиві дані про ввезення автомобіля VOLKSWAGEN модель PASSAT, н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , як гуманітарної допомоги для потреб благодійної організації «Благодійний фонд «Сігмунд», з метою одержання пільг щодо податків, уникнув здійснення співробітниками Львівської митниці митного контролю ввезеного транспортного засобу.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.222 КК України, а саме: надання завідомо неправдивої інформації органам державної влади з метою одержання пільг щодо податків, вчинене повторно.
3. Крім цього, в період часу 27.09.2024, але не пізніше 23 год. 59 хв., в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДМС України, за адресою: Львівська область Яворівський район с. Шегині вул. Дружби, 201, у напрямку в`їзд в Україну смугою руху «червоний коридор» в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером під керуванням ОСОБА_3 , яким переміщувався товар: «Легковий автомобіль вживаний марки «SKODA», н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 .
Як підставу для переміщення вказаного товару ОСОБА_3 для митного контролю подав наступні документи:
- Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (дата реєстрації в автоматизованій системі реєстрації гуманітарної допомоги кваліфікованим електронним підписом 27.09.2024);
- свідоцтво №J 399940 про реєстрацію транспортного засобу марки «SKODA», н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 .
Відповідно до даної декларації від 27.09.2024, в якій містилась неправдива інформація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою на адресу Благодійної організації «Впевнені кроки» (ЄДРПОУ 45457405) переміщено в якості гуманітарної допомоги: «Легковий автомобіль вживаний: «SKODA», н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , 2008 року випуску, відправником якої зазначений: POLIS MANDAUGAS RADVILISKIS DARIUS IR GIRENO G52, Литва.
У подальшому ОСОБА_3 , перебуваючи на території пункту пропуску МП «Мостиська» Львівської митниці за адресою: Львівська область, Мостиський район, село Шегині вул. Дружби, 201, достовірно знаючи, що через автоматизовану систему реєстрації гуманітарної допомоги «Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою», у якій було зазначено завідомо неправдиві дані про ввезення автомобіля «SKODA», н.з. НОМЕР_5 , VІN: НОМЕР_6 , як гуманітарної допомоги для потреб благодійної організації «Благодійний фонд «Впевнені кроки», з метою одержання пільг щодо податків, уникнув здійснення співробітниками Львівської митниці митного контролю ввезеного транспортного засобу.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.222 КК України, а саме: надання завідомо неправдивої інформації органам державної влади з метою одержання пільг щодо податків, вчинене повторно.
ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання
4. В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду із угодою про визнання винуватості, укладеної 24.04.2026 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №72025261000000006 від 17.04.2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 з участю захисника – адвоката ОСОБА_5 із зазначенням її сторін.
Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст.222, ч. 2 ст. 222 КК України, зазначено беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень.
5. Згідно з умовами угоди ОСОБА_3 , повністю визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.222, ч. 2 ст. 222 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.
6. Також, враховуючи те, що встановлено обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінально правопорушення, обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України – немає, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 : 
- за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з переміщенням товарів, у тому числі гуманітарної допомоги на митну територію України строком на 1 рік;
- за ч. 2 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з переміщенням товарів, у тому числі гуманітарної допомоги на митну територію України строком на 2 роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України – визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з переміщенням товарів, у тому числі гуманітарної допомоги на митну територію України строком на 2 роки.
7. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.
ІІІ. Мотивами, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується
8. У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Із змісту ст.314 КПК України вбачається, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
9. Відповідно до частини четвертої статті 469 КПК угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
10. Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України, та у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 222 КК України, які враховуючи положення статті 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.
В даному кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.
11. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що він цілком розуміє:
11.1. що він має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
11.2. наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК;
11.3. характер обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.222, ч.2 ст. 222 КК України.
12. Крім того зазначив, що він погоджується з видом узгодженого покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
13. Захисник ОСОБА_3 – адвокат ОСОБА_5 , просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 24.04.2026.
14. Суд в порядку статті 474 КПК шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
15. Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.
16. Виходячи з вищевикладеного та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК, вислухавши думку прокурора, який не заперечив щодо затвердження угоди, обвинуваченого та його захисника, Суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 24.04.2026 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №72025261000000006 від 17.04.2025.
17. Призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.
18. Зокрема, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.222, ч. 2 ст.222 КК України, які відносяться до нетяжких злочинів, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, якими є: щире каяття ОСОБА_3 яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надав допомогу органам досудового розслідування та суду у з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття, обставини, що обтяжують покарання відсутні, крім того, ОСОБА_3 , раніше не судимий, розлучений, особа з інвалідністю ІІІ групи, пенсіонер, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, вказав про наявність у нього заощаджень для сплати штрафу в разі призначення йому узгодженої міри покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з переміщенням товарів, у тому числі гуманітарної допомоги на митну територію України строком на 1 рік, за ч. 2 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з переміщенням товарів, у тому числі гуманітарної допомоги на митну територію України строком на 2 роки та на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з переміщенням товарів, у тому числі гуманітарної допомоги на митну територію України строком на 2 роки, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
ІV. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку
19. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
20. Судові витрати по справі відсутні.
21. Цивільний позов по справі не заявлявся.
22. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.
З цих підстав, керуючись пунктом 1 частини третьої статті 314, статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, 
у х в а л и в:
1. Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №72025261000000006 від 17.04.2025, укладену 24 квітня 2026 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участі захисника – адвоката ОСОБА_5 .
2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим за частиною першою статті 222, частиною другою статті 222 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами покарання: 
2.1. за частиною першою статті 222 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з переміщенням товарів, у тому числі гуманітарної допомоги на митну територію України строком на 1 рік.;
2.2. за частиною другою статті 222 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з переміщенням товарів, у тому числі гуманітарної допомоги на митну територію України строком на 2 роки;
3. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з переміщенням товарів, у тому числі гуманітарної допомоги на митну територію України строком на 2 роки.
4. Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.
5. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
6. Цивільний позов по справі не заявлявся.
7. Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
8. У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
9. Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, – протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду.
10. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
11. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Вирок суду виготовлений та проголошений 18.05.2026.
Суддя ОСОБА_7