Справа № 204/2413/26 
Провадження № 2/204/2701/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого - судді   Черкез Д.Л.,
за участю секретаря судового засідання Борсук А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ: 

16 березня 2026 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 24 613,75 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 28 листопада 2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено Договір позики № 3824445 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 7 500,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики. Сторони визначили, що строк позики (строк Договору) складає 25 днів, із відповідною Базовою процентною ставкою 1,99% в день та розміром акційних процентів 0,59% в день. Сторонами відповідно до умов п.2 Договору визначено, що розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки Договору) складають 2,7% в день. Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 7 500,00 грн. строком на 25 днів, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує та не виконав. 10 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 10072020, відповідно до якого первісний кредитор передав новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, а Новий кредитор прийняв їх. 30 червня 2021 року між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимоги № 119 за договором факторингу № 10072020 , відповідно до якого право вимоги за Договором позики № 3824445 від 28 листопада 2020 року, перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Отже, право вимоги за Договором кредиту перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за реєстром передачі прав вимоги № 119 за договором факторингу № 10072020 починаючи з 30 червня 2021 року. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №3824445 від 28 листопада 2020 року станом на 30 червня 2021 року (дата відступлення права вимоги) становить 24 613,75 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом – 7 500,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за увесь час користування кредитними коштами – 17 113,75 грн. Саме тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» вирішило звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості.
Ухвалою суду від 14 квітня 2026 року у даній справі було відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 14 квітня 2026 року.
Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву.
Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.
Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 28 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» як позикодавцем та ОСОБА_1 як позичальником було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 3824445, згідно умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сторони погодили такі умови Договору позики: сума позики – 7 500,00 грн., строк позики – 25 днів, дата повернення – 23 грудня 2020 року, процентна ставка (базова) – 1,99% на день, знижена процентна ставка – 0,59%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день – 2,70% (а.с. 10).
У статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Позикодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів на умовах, передбачених договором, що підтверджується листом ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 03.12.2025 року № КД-000091685/ТНПП про прийняття до виконання платіжної інструкції від 28.11.2020 року на суму 7 500,00 грн. (а.с. 24).
Відповідач отримала у кредит обумовлені договором грошові кошти, скористалася наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним Договором не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.
Так, 10 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 10072020, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений договором спосіб (а.с. 28-31). 
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 119 від 30 червня 2021 року до Договору факторингу № 10072020 від 10 липня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло право грошової вимоги за Договором позики № 3824445 від 28 листопада 2020 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 24 613,75 грн., з яких: 7 500,00 грн. – сума заборгованості за тілом позики; 17 113,75 грн. – сума заборгованості за відсотками (а.с. 32-34), що також зазначено в розрахунку заборгованості складеним Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів» (а.с. 26-27).
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та стало новим кредитором у зобов`язаннях за договором позики, який укладено з відповідачем.
Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеними кредитними договором так і не сплатила. 
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту.
Надаючи оцінку розрахунку заборгованості за договором позики № 3824445 від 28 листопада 2020 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, суд виходить з того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.
Як зазначалось, умовами договору позики № 3824445 від 28 листопада 2020 року було визначено, що позикодавець надає позичальнику позику у розмірі 7 500,00 грн. строком на 25 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 23 грудня 2020 року. 
Разом з тим, у договорі позики № 3824445 від 28 листопада 2020  сторонами було обумовлено знижену проценту ставку – 0,59% за кожен день користування позикою, тобто з 28 листопада 2020 року по 23 грудня 2020 року.
Отже, встановлені у справі фактичні обставини вказують на те, що у відповідача виникло зобов`язання зі сплати процентів за кредитним договором у розмірі, що розрахований за визначеною у договорі сумою, яка складає 1 106,25 грн. (7 500,00 грн.* 0,59% = 44,25 грн. (на день) ; 44,25 грн.* 25 днів = 1 106,25 грн.)
Подальше, тобто поза строком кредитування, нарахування ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» процентів за користування відповідачем кредитними коштами за договором позики є безпідставним, та таким, що суперечить умовам укладеного договору.
Суд при вирішенні даної справи виходить з того, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).
За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 3824445 від 28 листопада 2020 року підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 8 606,25 грн., з яких: 7 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 106,25 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» правничу допомогу у вказаній справі надавала адвокат Ушакевич М.П., що підтверджується довіреністю від 31 грудня 2025 року (а.с. 9), договором про надання правової допомоги № 02-24 від 01 липня 2024 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» (а.с. 35-38).
01 липня 2024 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1/1 до Договору про надання правової допомоги № 24-24 від 01 липня 2024 року (а.с. 39).
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
24 грудня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» було підписано Акт прийому-передачі наданої правової допомоги № 97 від 24 грудня 2025 року, в якому, серед іншого, зазначено, що Адвокатським об`єднанням проведено консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовних заяв для направлення до суду щодо договору позики № 3824445 за яким боржником є ОСОБА_1 , розмір винагороди – 7 000,00 грн. (а.с. 41).
Позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Ушакевич М.П., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі.
Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 7 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат.
Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. 
При цьому, вартість послуг з вивчення документів та підготовки проектів позовних заяв для направлення до суду є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт.
Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, заявленої у справі ціни позову та значення справи для сторін, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а отже вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» в цій частині також підлягають частковому задоволенню.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» підлягають частковому задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. (із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження розміру ставки судового збору у зв`язку зі зверненням до суду з позовною заявою в електронній формі).
На підставі ст.ст. 15, 16, 204, 512, 514, 526, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 128, 133, 137, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (ЄДРПОУ – 39992082, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 8, р/р НОМЕР_2 в АТ «Універсал Банк», код банку 322001) заборгованість за договором позики № 3824445 від 28 листопада 2020 року у загальному розмірі 8 606,25 (вісім тисяч шістсот шість гривень, 25 копійок), яка складається з: 7 500,00 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень, 00 копійок) – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 106,25 грн. (одна тисяча сто шість гривень, 25 копійок) – сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (ЄДРПОУ – 39992082, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 8, рахунок НОМЕР_2 в АТ «Універсал Банк», код банку 322001) судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні, 40 копійок)та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень, 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. 

Суддя           Д.Л. Черкез