Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/558/26 
Номер провадження: 2-а/511/17/26
24 квітня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді Теренчук Ж. В., 
секретаря судового засідання Ніколас С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 8 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Оргєєвої Катерини Владиславівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
23 лютого 2026 рокупозивач ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6663288 від 14.02.2026 року, винесену Інспектором 1 взводу 8 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Оргєєвою К.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)УпАП, а справу відносно нього закрити.
Свої вимоги мотивував тим, що 14 лютого 2026 року інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Оргєєвою К.В. винесено постанову серії ЕНА № 6663288, за якою його визнано винним в порушенні вимог п. 31.1 ПДР України, а саме в керуванні транспортним засобом, на якому встановлено ГБО (газобалонне обладнання), що не передбачено конструкцією даного транспортного засобу та накладено штраф в розмірі 340,00 грн. 
Він з даною постановою не згоден, так як в той день газового обладнання на керованому ним транспортному засобі не було, а він про це не був обізнаний, так як власником автомобіля марки «OPEL VECTRA», номерний знак НОМЕР_1 є його дружина.
Раніше  08.02.2026 року він встановлював на автомобілі OPEL VECTRA ВН 0710 газобалонне обладнання. 14.02.2026 року він їхав на автомобілі дружини без використання встановленого ним раніше газового обладнання та того ж дня під час руху по Тираспольському шосе 22/1 його зупинили поліцейські та почали перевіряти його документи, не повідомивши причину зупинки.
Побачивши наявність на панелі автомобіля сигнальної лампочки ГБО, поліцейський запитав його чи переобладнаний даний автомобіль з установленням газобалонного обладнання, на що він відповів , що так. Після огляду наданого ним технічного паспорту, працівник поліції констатував відсутність відмітки у ньому на переобладнання автомобіля газобалонним обладнанням. На цій підставі працівник поліції зробив висновок, що він керував транспортним засобом маючи переобладнання, а саме газобалонне обладнання, яке встановлено не згідно чинного законодавства. 
Протокол відносно нього складала інспектор жінка, яка перебувала у службовому авто , та не виходячи з нього, не опитавши його про обставини правопорушення, не оглянувши автомобіль, не склавши акт технічного огляду транспортного засобу винесла на нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.
Між тим, приїхавши до дому у м.Роздільна Одеської області він з`ясував, що обладнання на автомобілі відсутнє, дружина його зняла, так як його неякісно встановили і був витік газу, тобто він про дані обставини не знав, коли надавав пояснення поліцейським.
В свою чергу інших доказів наявності на транспортному засобі, який він керував газобалонного обладнання, матеріали справи не містять. Постанова сама по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Тому просив скасувати оскаржувану постанову як незаконну.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 24.02.2026 року відкрито провадження у справі.(а.с.18)
Ухвалою суду від 30.03.2026 року замінено відповідача на належного відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України. (а.с. 44)
Короткий зміст відзиву на позов. 
06.04.2026 року представником відповідача Департаменту патрульної поліції НПУ подано відзив на позовну заяву, яким заперечувалися позовні вимоги.
У відзиві зазначили, що, позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, саме 14.02.2026 приблизно о 06 год. 14 хв. в ході виконання службових обов?язків на території блокпоста СП «Два стовпа» за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, шосе Тираспольське 22/1, працівниками патрульної поліції УПП в Одеській області ДПП було виявлено транспортний засіб марки «OPEL VECTRA», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , на якому встановлено ГБО (газобалонне обладнання), що не передбачено конструкцією даного транспортного засобу, чим порушив п. 31.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), тим саме здійснив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Так, виконуючи повноваження у сфері безпеки дорожнього руху на блокпосту, поліцейський, вбачаючи явні ознаки переобладнання, зупинив транспортний засіб позивача з метою перевірки документів, дотримання правил користування транспортним засобом, контролю щодо наявності документації відповідно до вимог, встановлених Законами України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» та ПДР України, а відтак зупинка транспортного засобу була правомірною. 
У подальшому було доведено до відома гр. ОСОБА_1 про факт вчиненого ним адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 30.1 ПДР України,власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати(перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.
Згідно п 2.9. ПДР водієві забороняється: в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію вразі, якщо законом встановлена обов язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу;не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Доказом на підтвердження правопорушення є відеозапис з нагрудної відеокамери (бодікамери) поліцейських, а також дані із реєстраційної картки транспортного засобу на автомобіль марки «OPEL VECTRA», номерний знак НОМЕР_1 .
З відеозапису вбачається, що позивач на місці зупинки поліцейським факту наявності на його транспортному засобі газобалонного обладнання не заперечував, пояснив, що не може зібрати гроші, щоб заїхати на СТО. (час фіксації на відеозаписах 06:16:49 сек.), а з наданої реєстраційної картки вбачається, що дані про переобладнання транспортного засобу до неї своєчасно не внесені.
Зазначають, що встановлення факту переобладнання, а саме наявність чи відсутність ГБО, не вимірюється технічними засобами, а встановлюється на наявність такого візуально. Поліцейський на місці зупинки, здійснюючи контроль за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі, виявив невідповідність фактичного стану транспортного засобу позивача відомостям, зазначених в наданому ним реєстраційному документі на ТЗ.
То ж водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.30.1 ПДР України, за що і був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності. Підстав для скасування постанови не має.
Позиції учасників у судовому засіданні.
Позивач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, Департамент патрульної поліції НПУ надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлена належними чином, про поважні причини неявки суд не повідомила
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини.
Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6663288 від 14.02.2026 року, винесеною Інспектором 1 взводу 8 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Оргєєвою К.В. позивача ОСОБА_1 притягненено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн за те, що 14.02.2026 приблизно о 06 год. 14 хв. в ході виконання службових обов?язків на території блокпоста СП «Два стовпа» за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, шосе Тираспольське 22/1, працівниками патрульної поліції УПП в Одеській області ДПП було виявлено транспортний засіб марки «OPEL VECTRA», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , на якому встановлено ГБО (газобалонне обладнання), що не передбачено конструкцією даного транспортного засобу, чим порушив п. 31.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), тим саме здійснив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. (а.с. 13-14)
На підтвердження правомірності своїх дій суб"єктом владних повноважень надано:
- відеозапис з нагрудної відеокамери (бодікамери) поліцейських, який 14.02.2026 року здійснювали поліцейські на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 40 Закону України "Про національну поліцію",  із якого вбачається, що поліцейським під час зупинки транспортного засобу лише виявлено лампочку на панелі автомобіля, яка свідчить про наявність газобалонного обладнання та вказане не відповідає даним із реєстраційної картки транспортного засобу марки «OPEL VECTRA», номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 64);
-копію реєстраційної карти транспортного засобу на автомобіль марки «OPEL VECTRA», де станом на 14.02.2026 року відсутні будь-які дані, щодо внесення відомостей про переобладнання даного автомобіля (а.с. 62-63).
Нормативно-правове обґрунтування та висновки суду.
Статтею 222 Кодексу про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами першою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.
Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 в справі №752/15787/16-а.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями даліц - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством
Відповідно до статті 32 Закону України «Про дорожній рух» визначено поняття переобладнання транспортних засобів, та вказано, що переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.
Послідовність дій даного переобладнання за механізмом здійснення відповідальною особою визначено в п. 30.1 ПДР  України,власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати(перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.
Системний аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що порушення матиме місце у разі встановлення факту зміни типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, та такі зміни не відповідають правилам, нормативам і стандартам України та якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.
Саме законом, а не підзаконним актом, яким є ПДР України, покладено обов"язок на власника транспортного засобу проведення такої реєстрації.
Як вбачається із оскаржуваної постанови серії ЕНА №6663288 від 14.02.2026 року, суб"єктом владних повноважень зазначено, що водій, вчинивши дане порушення порушив вимоги п.31.1 ПДР України, відповідно до якого технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації та встановив ГБО (газобалонне обладнання), що не передбачено конструкцією даного транспортного засобу.
При цьому суб"єктом владних повноважень не вказано в оскаржуваній постанові вимоги якого саме закону порушив водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «OPEL VECTRA», номерний знак НОМЕР_1 , на якому встановлено ГБО (газобалонне обладнання), що не передбачено конструкцією даного транспортного засобу, де обов"язковим причинно-наслідковим зв"язком було би проведення реєстрації з необхідністю внести зміни до реєстраційних документів, тобто п. 30.1 ПДР України.
Між тим у частині першій статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Аналогічний припис закріплено у частині першій статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України). Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (частина друга статті 6 КАС України).
Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен бути якісним, щоби виключити будь-який ризик свавілля.
На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку щодо обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, які вплинуть на їхні конвенційні права (, «ОлександрВолков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, заява № 21722/11, пункт 170).
Відтак оскаржувана постанова відповідача не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, а далі судом було встановлено, що до неї не додано жодних доказів, які б свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.
Такий висновок суду обґрунтовується наступним 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
За визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Також суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.
Так в підтвердження винуватості ОСОБА_1 суб`єктом владних повноважень надано суду відеозапис з нагрудної відеокамери (бодікамери) поліцейських, який 14.02.2026 року здійснювали поліцейські на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 40 Закону України "Про національну поліцію".
Під час дослідження даного відеозапису судом встановлено, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейським виявлено лампочку на панелі автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , між тим огляд транспортного засобу з відеофіксацією цього огляду, на якому виявлено газобалонне обладнання на транспортному засобі, на відеозаписі відсутній, з чого суд приходить до висновку, що такий огляд не проводився, а тому даний відеозапис не може бути доказом того, що  ОСОБА_4 керував транспортним засобом, на якому встановлено ГБО (газобалонне обладнання), що не передбачено конструкцією. 
Далі, суд звертає увагу, що особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 121 КУпАП визначено розділом VIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395. 
Відповідно до п.3 Розділу 8 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року N? 1395  контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, здійснюється поліцейським шляхом візуального (органолептичного) огляду елементів систем та механізмів такого транспортного засобу та/або перевірки їх працездатності і справності за допомогою спеціальних пристроїв (приладів), які сертифіковані та пройшли повірку відповідно до вимог, передбачених правилами, нормами та стандартами у сфері безпеки дорожнього руху.
Під час здійснення контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, поліцейському забороняється безпосередньо втручатися в складові частини транспортного засобу, які перевіряються, а саме частково або повністю розбирати, регулювати або замінювати їх.
Поліцейський, який здійснює контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, у разі наявності технічної можливості застосовує під час контролю технічні прилади та засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису.
У разі застосування спеціальних пристроїв (приладів) за результатами контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, поліцейський складає Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання (далі - Акт відповідності) (додаток 7) у двох примірниках, один з яких вручається водієві транспортного засобу.
Проаналізувавши дану норму, суд приходить до висновку, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 121 КУпАП законодавець особливу увагу приділяє фіксації цього правопорушення за допомогою технічних засобів та актів огляду транспортних засобів.
Між тим в порушення вимог даної Інструкції працівниками поліції при оформленні адміністративних матеріалів Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання не складався і його другий примірник ОСОБА_1 не вручався, а відтак дане правопорушення та наявність газобалонного обладнання на транспортному засобі також у встановленому законом порядку не зафіксоване належними та допустимими доказами. 
Отже, оцінивши оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд приходить до висновку, що працівниками поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.
Також суб`єкт владних повноважень просить також врахувати як доказ винуватості ОСОБА_1 його визнавальні покази, зафіксовані на відеозаписі та в заявленому позові у цій справі, де останній підтвердив факт встановлення газобалонного обладнання на керованому ним транспортному засобі та відсутність реєстрації такого переобладнання у встановленому законом порядку.
Однак суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Тому суд відхиляє доводи суб`єкта владних повноважень про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки вважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Як установлено судом вище будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП, відповідачем не надано.
Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17(2-а/177/23/17)
На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень ПДР України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.
Відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції та пояснення ОСОБА_1 , з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи. 
З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності. 
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.
Встановлені обставини суд вважає достатніми щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , що виключає необхідність надання оцінки іншим доводам відповідача.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи зазначене постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 14 лютого 2026 року серії ЕНА №6663288 за ч. 1 ст. 121 КУпАП має бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрито з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.2, 69-71, 242-246, 286 КАС України, ч. 1 ст. 121, ст. 280, 283, 293 КУпАП, суд
В И Р І Ш И В 
Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕНА № 6663288 від 14.02.2026 року, винесену Інспектором 1 взводу 8 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Оргєєвою К.В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.121 КУпАП, - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП, - закрити.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ж. В. Теренчук