Справа №345/4528/24 
Провадження № 2/345/1580/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29.04.2026 м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Кулаєць Б.О., розглянувши в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:
представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором № 00-9657124 від 23.09.2023 у розмірі 19800,00 грн., сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.09.2023 між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем кредитодавця, в електронному варіанті було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 00-9657124. Зазначений кредитний договір разом з Правилами відкриття кредитної лінії та паспортом споживчого кредиту складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, з якими відповідачка була попередньо ознайомлена. На виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про електронну комерцію», з відповідачкою було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документу згідно вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Відповідно до умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит в сумі 6000,00 грн. на строк 120 днів зі стандартною відсотковою ставкою - 2,50 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак, ОСОБА_1 кредитні кошти не повернула в повному обсязі та не виконала інші свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим станом на 10.07.2024 в неї виникла заборгованість в розмірі 19800,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом становила 6000,00 грн., а прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 13500,00 грн., заборгованість за комісією 300,00 грн. 
10 квітня 2024 року між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 1-10042024, у відповідності до п. 3.13 якого право вимоги переходить від первісного кредитора до нового з моменту підписання ними відповідного реєстру боржників, згідно якого ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 00-9657124 від 23.09.2023 року. Оскільки відповідачка продовжує не виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, то станом на 10.07.2024 за нею числиться заборгованість в розмірі 19800,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом складає 6000,00 грн. та залишок за нарахованими відсотками 13500,00 грн., 300,00 грн. заборгованість за комісією. 
Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з даним позовом категорично не згідна, вважає його необґрунтованим та передчасним. Хоче повідомити, що нею ніколи не укладалося жодного кредитного договору, ні з ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ні з ТзОВ «Качай гроші». Проте, що вона начебто укладала якийсь договір позики, вона довідалася лише в січні 2026 року. На її рахунок в АТ КБ «Приватбанку», ні від ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ні від ТзОВ «Качай гроші», гроші в зазначений в позові період не надходили. Таким чином, хтось в шахрайський спосіб від її імені отримав кредит і відповідно кошти. З цього приводу вона в даний час звернулася до Калуського відділу поліції головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. Тобто, за таких обставин зараз відсутні належні та допустимі докази про наявність у неї грошових зобов`язань перед позивачем, а звернення з даним позовом до закінчення розслідування передчасне. Окрім того, позивач, крім основної суми боргу в 6000 грн., ставить вимогу про стягнення з неї відсотків за користування кредитом в розмірі 13500 грн. Хоче звернути увагу суду, що навіть за умови, якби вона дійсно взяла цей кредит (хоч це не так), стягнення відсотків по ньому має бути в значно меншому розмірі, так як з 23.11.2023 максимальний розмір денної процентної перевищувати 1% (ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» зі змінами згідно Закону № 3498-IX від 22.11.2023.) Щодо вимоги позивача про стягнення з неї в користь позивача 9000 грн. витрат на правову допомогу, то вважає, що дана сума явно завищена, а, враховуючи ціну позову - 19300 грн., явно неспівмірна, так як складає майже 50% від суми. Згідно наданих розрахунків це фактично розмір оплати за позовну заяву, адже надання консультації з вивченням документів входить в сам процес складання та подачі позову до суду. Крім того, позови в цій категорії справ є шаблонні, дані справи є стандартні, мають визначену практику, а, отже, не являються справами підвищеної складності. Що підтверджує і розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що даний договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписала його одноразовим ідентифікатором отриманим у SMS-повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлень, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладеним. Додатково наголошує суду, що договір було підписано сторонами, екземпляри договору надано відповідачу. Підстав для сумніву у змісті договору відповідачем не наведено. Відповідач не обґрунтувала свої сумніви у дійсності даного договору. Отже, долучена копія договору з додатками є належними та достатніми доказами. Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування їй кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. Відсотки за користування кредитними коштами нараховані в межах дії кредитного договору та загальна вартість кредиту не перевищує суми, зазначеної у п.1.8 Договору. Зазначає, що позивачем, який набув право вимоги до відповідача за договором факторингу жодних нарахувань за Договором кредитної лінії №00-9657124 від 23.09.2023 не здійснювалося. Договір кредитної лінії №00-9657124 відповідачем укладено 23.09.2023 строком на 120 днів, до 21.01.2024 з відсотковою ставкою 2,5%. Отже, відсоткова ставка 2,5% в період дії договору є законною та відповідає п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
ухвалою суду від 09.08.2024 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 30.09.2024 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідачку викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України.
07.10.2024 судом ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором № 00-9657124 від 23.09.2023 в розмірі 19800 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок судового збору та 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 копійок витрат на правову допомогу.
23.01.2026відповідачка подала до суду заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 76-79).
Ухвалою суду від 02.03.2026 заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
03.03.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» подав до суду клопотання про витребування доказів (а.с. 126-130).
Ухвалою суду від 05.03.2026 клопотання представника ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» про витребування доказів задоволено частково та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію.
17.03.2026 відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 137-140).
23.03.2026 від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшла витребувана інформація (а.с. 144-145).
31.03.2026 представник позивача подала до суду відповідь на відзив (а.с. 147-159).
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
згідно з договором про відкриття кредитної лінії № 00-9657124 від 23.09.2023, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відкрило для ОСОБА_1 кредитну лінію в розмірі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 3.6 даного договору про відкриття кредитної лінії нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту в наступних розмірах: 2,50 % - стандартна процентна ставка, 2,00 % - знижена процентна ставка. Згідно п. 1.3 даного договору, строк кредитування становить 120 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту 21.01.2024 (а.с. 6-10). Вказаний договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 065Р7, який було надіслано на номер НОМЕР_1 , що знайшло своє відображення у розділі 8 договору та підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 19 на звороті).
Порядок і умови відкриття ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» кредитної лінії, права та обов`язки сторін, а також інша інформація, необхідна для укладання та належного виконання умов договору, визначено в Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та в паспорті споживчого кредиту (а.с. 11-12, 13-19).
Згідно з інформаційною довідкою та додатком до неї ОСОБА_1 за допомогою системи Platon на підставі вказаного кредитного договору ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» було видано кредитні кошти на суму 6000,00 грн. (а.с. 20-23).
Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 24.09.2025 АТ КБ «ПриватБанк» скерувало на адресу суду лист, в якому зазначило, що ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , фінансовим номер останньої є: НОМЕР_1 та 23.09.2023 на вказану картку надійшли кошти у розмірі 6000,00 грн., що підтверджується випискою за договором б/н за період з 23.09.2023 по 28.09.2023 (а.с. 144-145).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме: надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту, станом на 10.07.2024 встановлено, що загальна заборгованість відповідачки за кредитом № 00-9657124 від 23.09.2023 становить 19800,00 грн., з яких: основний борг 6000,00 грн., залишок відсотків 13500,00 грн. та заборгованість за комісією 300,00 грн. (а.с. 25), що також підтверджується детальним розрахунком заборгованості, наданим ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (а.с. 23-24).
Згідно з договором факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024, актом-приймання передачі Реєстру боржників в електронному вигляді та Реєстру боржників до договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024 встановлено, що право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору № 00-9657124 від 23.09.2023 в розмірі 19800,00 грн.ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» (а.с. 26-28, 29-31).
Відповідно до довідки про рух коштів АТ КБ «ПриватБанк» від 17.03.2026 на картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_1 , 23.09.2023 було зараховано переказ у розмірі 2500,00 грн. (а.с. 140).
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. 
Оцінка суду:
суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», правонаступником якого є ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», та відповідачка 23.09.2023 уклали договір кредитної лінії № 00-9657124, шляхом його підписання останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 065Р7, який було надіслано на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 11.03.2026 (а.с. 144) є фінансовим номером телефону ОСОБА_1 , та що стверджується розділом 8 «Юридична адреса, реквізити та підписи сторін» спірного договору та довідкою про ідентифікацію, а також відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Таким чином, спірний кредитний договір підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вказаного правочину. 
Водночас, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений (до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20)).
ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» свої зобов`язання за кредитним договором № 00-9657124 від 23.09.2023 виконало в повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти у розмірі 6000,00 грн., що стверджується інформаційною довідкою та додатком до неї від 22.04.2024 (а.с. 20-23), а також листом АТ КБ «ПриватБанк» від 11.03.2026, в якому зазначено, що ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 та 23.09.2023 на вказану картку надійшли кошти у розмірі 6000,00 грн., на підтвердження чого банк надав виписку за договором б/н за період з 23.09.2023 по 28.09.2023 (а.с. 145).
Разом з тим, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 19800,00 грн., з з яких: 6000,00 грн. заборгованості за сумою кредиту, 13500,00 грн. заборгованості за процентами та заборгованості за комісією 300,00 грн.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачка суду не надала та не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй фінансовою компанією кредитними коштами.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що, починаючи з 24 грудня 2023 року, денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року - не більше 1,5%, а з 20 серпня 2024 року - не більше 1%.
В свою чергу, договір кредитної лінії №00-9657124 було укладено 23.09.2023 строком на 120 днів, до 21.01.2024 з відсотковою ставкою 2,5% в день, нарахування якої здійснювалося до 22.12.2023 включно, після чого нарахування відсотків не відбувалося.
Отже, відсоткова ставка в розмірі 2,5% в день є законною, оскільки її застосування відбувалося в період строку кредитування до набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ.
З огляду на викладене, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачка істотно порушила умови укладеного з позивачем договору № 00-9657124 від 23.09.2023, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашала кредит, проценти за користування ним та комісію за його надання, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» є обґрунтованою, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 19800,00 грн.
Розподіл судових витрат:
відповідно ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3028,00 грн. (а.с.5).
Частиною другою статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
У постанові від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено: договір № 15-02/2024 про надання правової допомоги від 15.02.2024, укладений між ТзОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 19 від 01.07.2024 та витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 08.07.2024, відповідно до яких загальна вартість наданих послуг становить 9 000,00 грн. (а.с. 38-40, 41, 42).
Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, яка розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, беручи до уваги, твердження відповідачки про неспівмірність зазначених втрат, яке міститься у відзиві на позовну заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн., оскільки такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію обґрунтованості, розумності розміру витрат на правничу допомогу, з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони.
На підставі викладеного, ст.ст. 204, 207, 525, 526, 610, 612, 639, 1048, 1049, 1054, ЦК України, ст.ст. 8, 12, п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ, ст.ст. 3, 12, 13 ЗУ «Про електронну комерцію», керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором № 00-9657124 від 23.09.2023 в розмірі 19800 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок судового збору та 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», що знаходиться за адресою: 03150, Київ вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, код ЄДРПОУ: 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Суддя: