КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2026 року м. Київ справа №320/22500/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби судової охорони про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Служби судової охорони , в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову Служби судової охорони щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу у службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах: Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України (відповідно до Указу Президента України №647/2001 перейменовано в Головне командування Сухопутних військ Збройних Сил України) з 19.07.1999 по 23.07.1999 (0 років 0 місяців 4 дні), з 02.03.2000 по 12.03.2007 (7 років 0 місяців 10 днів), 27 управлінні (по фінансуванню військових частин та установ центрального підпорядкування) з 13.03.2007 по 28.06.2007 (0 років 3 місяці 15 днів), Міністерстві оборони України з 29.06.2007 по 02.05.2019 (11 років 10 місяців 3 дні), Служби судової охорони з 03.05.2019 по 27.11.2019 (0 років 6 місяців 24 дні);
- зобов`язати Службу судової охорони зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони ОСОБА_1 часу попередньої роботи в державних органах: ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідно до Указу Президента України №647/2001 перейменовано в Головне командування Сухопутних військ Збройних Сил України) з 19.07.1999 по 23.07.1999 (0 років 0 місяців 4 дні), з 02.03.2000 по 12.03.2007 (7 років 0 місяців 10 днів), 27 управлінні (по фінансуванню військових частин та установ центрального підпорядкування) з 13.03.2007 по 28.06.2007 (0 років 3 місяці 15 днів), Міністерстві оборони України з 29.06.2007 по 02.05.2019 (11 років 10 місяців 3 дні), Служби судової охорони з 03.05.2019 по 27.11.2019 (0 років 6 місяців 24 дні); 
- зобов`язати Службу судової охорони нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 надбавку за стаж служби у Службі судової охорони, яка входить до щомісячних основних видів грошового забезпечення відповідно до підпункту 3 пункту 5 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони №384 та додатку №5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289, з урахуванням стажу служи 19 років 8 місяців 26 днів.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що наказом від 28.11.2019 №334 о/с прийнято на службу до Служби судової охорони. Позивач вказує, що звернулась до відповідача з рапортом про зарахування до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах. Проте, відповідач відмовив в зарахуванні зазначених ним періодів роботи до стажу служби в Службі судової охорони та зазначив, що посада позивачки не входить цього переліку, у зв`язку з чим зарахувати до стажу Служби судової охорони час роботи в державних органах не є можливим. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом за захистом порушеного права.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Деснянським РВ ГУДМС України в місті Києві, 20.02.2014.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 позивач працювала:
- з 19.07.1999 по 23.07.1999 на посаді бухгалтера в Командуванні Сухопутних військ України;
- з 02.03.2000 по 12.03.2007 у Командуванні Сухопутних військ України (відповідно до Указу Президента України №647/2001 перейменовано в Головне командування Сухопутних військ ЗС України) на посадах: інженера, інженера-програміста, бухгалтером фінансово-економічного відділення Головного штабу, бухгалтером фінансово-економічної служби Головного штабу, спеціалістом (І категорії) - бухгалтера фінансово-економічної служби Головного штабу, провідного спеціаліста фінансово-економічної служби Головного штабу, головного спеціаліста фінансо-економічної служби штабу;
- 13.03.2007 на посаду головного спеціаліста групи спеціаліста групи аналітичної та методологічної роботи відділу планування та фінансування бюджетних установ в 27 управлінні (по фінансуванню військових частин та установ центрального підпорядкування);
- з 29.06.2007 по 02.05.2019 в Міністерстві оборони України ( на посадах: провідного спеціаліста розрахункового відділу Розрахунково-касового управління Міністерства оборони України, головного спеціаліста розрахункового відділу Розрахунково-касового управління Міністерства оборони України, головного спеціаліста Розрахунково-касового відділу Міністерства оборони України, головного спеціаліста розрахунково-касового відділу управління організаційного та соціальних виплат;
- з 03.05.2019 по 27.11.2019 в Службі судової охорони на посаді провідного бухгалтера. 
Відповідно до наказу Служби судової охорони від 28.11.2019 №334 о/с "По особовому складу" призначено переможця конкурсу ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу організації оплати праці фінансово-економічного управління центрального органу управління Служби судової охорони. Прийняти на службу з 28.11.2019 та присвоїти їй в порядку переатестування спеціальне звання - лейтенант Служби судової охорони. Відповідно до частини четвертої статті 163 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", наказу Державної судової адміністрації від 06.05.2019 №439, вислуга років, яка дає право на встановлення лейтенанту Служби судової охорони ОСОБА_1 надбавки за стаж служби станом на 28.11.2019 становить 02 роки 06 місяців 01 день.
Відповідно до наказу Служби судової охорони від 18.08.2023 №46 о/с ОСОБА_1 має звання майора Служби судової охорони, що підтверджується послужним списком №00057.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до відповідача із рапортом щодо зарахування до стажу її служби у Службі судової охорони стажу (періоду) роботи в державних органах, а саме: з 19.07.1999 по 23.07.1999, з 02.03.2000 по 13.07.2007, 27 управлінні (по фінансуванню військових частин та установ центрального підпорядкування) з 13.03.2007 по 28.06.2007, Міністерстві оборони України з 29.06.2007 по 02.05.2019, Служби судової охорони з 03.05.2019 по 27.11.2019.
Листом Служба судової охорони відповідач відмовив позивачу у зарахуванні до стажу її служби в Службі судової охорони стажу (періоду) роботи в державних органах, оскільки умовою зарахування до стажу служби у Службі судової охорони часу роботи в державних органах є перехід з державного органу на службу до Служби судової охорони, а останнього не було, підстав для зарахування позивачу до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах, відсутні. 
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з цим позовом до суду, з приводу чого суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 160 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) визначено, що підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.
Згідно зі статтею 161 Закону № 1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Керівництво діяльністю Служби судової охорони здійснює Голова Служби судової охорони, який призначається на посаду за результатами відкритого конкурсу і звільняється з посади Вищою радою правосуддя. Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.
Частинами першою, другою і третьою статті 162-1 Закону № 1402-VIII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.
Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.
На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України «Про державну службу». Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частин третьої і п`ятої статті 163 Закону № 1402-VIII на співробітників Служби судової охорони поширюються обмеження та вимоги, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», а також передбачені для поліцейських Законом України «Про Національну поліцію» обмеження, пов`язані зі службою в поліції.
Час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.
За приписами пункту 2 частини першої статті 164 Закону № 1402-VIII спеціальним званням середнього класу є майор Служби судової охорони.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 04 квітня 2019 року № 1052/0/15-19 затверджено Положення про порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони (далі - Положення).
Згідно з пунктами 3 і 5 розділу І Положення (в редакції на час прийняття позивача на службу до відповідача) співробітниками Служби є громадяни, які в добровільному порядку прийняті на службу до Служби, склали Присягу співробітника Служби та яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.
Час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.
До стажу служби у Службі зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.
До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».
Отже, початком служби співробітника Служби судової охорони є прийняття ним присяги та присвоєння йому спеціального звання.
Згідно з пунктом «б» частини першої статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1999 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Пунктом «и» частини першої статті 17 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.
Абзацом 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Постанова № 393/в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 року № 435) передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.
Наказом Служби судової охорони від 24 жовтня 2022 року № 454 затверджено Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього і вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах.
Наказом Служби судової охорони від 05 грудня 2022 року № 519 до вказаного Переліку внесено зміни, у зв`язку з чим до нього внесені такі посади:
« 1. Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони;
2. Начальники управлінь, відділів, служб, секторів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони.»
Отже, Перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24 жовтня 2022 року № 454 (зі змінами), включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони.
Таким чином, Перелік посад не затверджувався з 2019 року, коли таке право було надано Голові Служби судової охорони Законом № 2262-ХІІ і Постановою № 393, а в затвердженому Переліку посад нема посилання про розповсюдження його дії на попередній період з 2019 року.
Разом з цим, Перелік посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, станом на час виникнення спірних правовідносин Головою Служби судової охорони не затверджено.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував сталу судову практику під час вирішення питання щодо незатвердження державним органом списку посад, які дають право на зарахування до стажу служби часу роботи в державних органах (постанови від 18 листопада 2019 року у справі № 813/5876/15, від 20 вересня 2019 року у справі № 813/904/15, від 04 жовтня 2018 року у справі № 819/1695/16 тощо).
Верховний Суд вказав, що Закон № 2262-XII для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
Крім того, принцип юридичної визначеності, закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності - в даному випадку відсутність визначеного переліку посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони для обрахунку стажу.
Таким чином, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, зокрема про надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій щодо права на зарахування до стажу служби часу роботи в державних органах, то ці позитивні зобов`язання мають виконуватися, а відповідач, відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних сподівань, порушує принцип верховенства права.
Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя, а отже, реалізація зазначеної вище гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку (переліку) посад.
Як встановлено вище судом, до вислуги років для виплати співробітникам Служби судової охорони надбавки за стаж служби зараховуються періоди, визначені Законом №2262-ХІІ та Постановою №393 (пункт 19 розділу II Порядку №384).
Відповідно до пункту “и” частини першої статті 17 Закону №2262-XII та абзацу 12 пункту 1 Постанови КМУ №393, до стажу служби у Службі судової охорони зараховується час роботи в державних органах.
При цьому, суд враховує, що за приписами статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 №1788-XII (зі змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як зазначалось судом раніше, записами трудової книжки позивача НОМЕР_2 підтверджується час (період) роботи позивача: з 19.07.1999 по 23.07.1999 в Командуванні Сухопутних військ України, з 02.03.2000 по 12.03.2007 у Командуванні Сухопутних військ України (відповідно до Указу Президента України №647/2001 перейменовано в Головне командування Сухопутних військ ЗС України), 13.03.2007 по 28.06.2007 в 27 управлінні (по фінансуванню військових частин та установ центрального підпорядкування), з 29.06.2007 по 02.05.2019 в Міністерстві оборони України, з 03.05.2019 по 27.11.2019 в Службі судової охорони.
Крім того, відповідач вказує про те, що позивач була прийнята на службу до Служби судової охорони як переможниця конкурсу, відповідно до статті 163 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". При цьому, виходячи з аналізу конкретно пункту "и" статті 17 Закону, для здійснення зарахування цього виду служби законодавець визначив, зокрема перехід.
Суд зазначає, що переведення працівника з одного місця роботи на інше регулюється Кодексом законів про працю України, де, зокрема, зазначено, що підставами припинення трудового договору є переведення працівника за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію, або перехід на виборну посаду (пункт 5 частини 1 статті 36 КЗпП України).
У Службі судової охорони, відповідно до чинного законодавства, виборних посад немає.
Суд зауважує, що застосоване законодавцем у пункті «и» частини 1 статті 17 Закону №2262-XII поняття «у разі переходу» не свідчить про його тлумачення як поняття "переведення". При цьому зміст терміну «перехід» на службу не визначений а ні нормами трудового законодавства, а ні нормами спеціальних нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини.
Отже, суд вважає, що відповідач помилково та безпідставно ототожнює поняття «перехід» (яке застосоване у нормі пункту «и» частини 1 статті 17 Закону №2262-ХІІ) з поняттям «переведення», а тому зазначені аргументи відповідача суд відхиляє.
Таким чином, не зарахувавши зазначених періодів до стажу служби позивача в Службі судової охорони відповідач діяв неправомірно.
Враховуючи вищевикладене, ефективним захистом прав позивача є визнання протиправними дії Служби судової охорони щодо не зарахування позивачу до стажу у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах: Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України (відповідно до Указу Президента України №647/2001 перейменовано в Головне командування Сухопутних військ Збройних Сил України) з 19.07.1999 по 23.07.1999, з 02.03.2000 по 12.03.2007, 27 управлінні (по фінансуванню військових частин та установ центрального підпорядкування) з 13.03.2007 по 28.06.2007, Міністерстві оборони України з 29.06.2007 по 02.05.2019 Служби судової охорони з 03.05.2019 по 27.11.2019 та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах: Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України (відповідно до Указу Президента України №647/2001 перейменовано в Головне командування Сухопутних військ Збройних Сил України) з 19.07.1999 по 23.07.1999, з 02.03.2000 по 12.03.2007, 27 управлінні (по фінансуванню військових частин та установ центрального підпорядкування) з 13.03.2007 по 28.06.2007, Міністерстві оборони України з 29.06.2007 по 02.05.2019 Служби судової охорони з 03.05.2019 по 27.11.2019.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплачувати надбавку за стаж служби, суд вважає їх передчасними, оскільки у спірних правовідносинах відповідач не вирішував питання про нарахування та виплату надбавки за стаж служби позивача, яка виходить до щомісячних основних виді грошового забезпечення.
Нарахування та виплату надбавки за стаж служби позивача має здійснити відповідач після набрання рішенням у цій справі законної сили, на підставі належних документів та станом на момент виникнення такого права у позивача.
Суд зауважує, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо зарахування до стажу служби часу попередньої роботи в державних органах на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині після здійснення зарахування стажу будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Аналогічний правовий висновок викладено у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021.
Таким чином адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Служби судової охорони.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Взнатиротиправними дії Служби судової охорони щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах: Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України (відповідно до Указу Президента України №647/2001 перейменовано в Головне командування Сухопутних військ Збройних Сил України) з 19.07.1999 по 23.07.1999, з 02.03.2000 по 12.03.2007, 27 управлінні (по фінансуванню військових частин та установ центрального підпорядкування) з 13.03.2007 по 28.06.2007, Міністерстві оборони України з 29.06.2007 по 02.05.2019 Служби судової охорони з 03.05.2019 по 27.11.2019.
Зобов`язати Службу судової охорони зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах: Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України (відповідно до Указу Президента України №647/2001 перейменовано в Головне командування Сухопутних військ Збройних Сил України) з 19.07.1999 по 23.07.1999, з 02.03.2000 по 12.03.2007, 27 управлінні (по фінансуванню військових частин та установ центрального підпорядкування) з 13.03.2007 по 28.06.2007, Міністерстві оборони України з 29.06.2007 по 02.05.2019 Служби судової охорони з 03.05.2019 по 27.11.2019.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Служби судової охорони (ЄДРПОУ 42902258).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.