ЄУН 643/3574/25
Номер провадження по справі 2/387/32/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року       селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі 
головуючого судді Солоненко Т. В. 
із секретарем судового засідання Косюг І.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо шляхом встановлення графіку зустрічей з дитиною 

В С Т А Н О В И В : 
Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до Відповідачки в якому просить: заборонити ОСОБА_2 перешкоджати ОСОБА_1 в участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: кожна п`ятниця місяця з 16:00 год. до 21:00 год., кожна субота місяця з 17:00 год. до 21:00 год., кожна неділя місяця з 17:00 год. до 21:00 год, з можливістю ночівлі за місцем проживання батька з урахуванням розпорядку для дитини, стану здоров`я та особистого бажання, без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздок до родичів, в тому числі до бабусі та дідуся без участі матері; встановити щорічний спільний відпочинок під час зимових свят з 1 січня, але у будь-якому випадку не пізніше 14:00 год. 12 січня, та літнього періоду з 10:00 год. першого по 14:00 год. тридцять першого числа липня місяця, для спільного відпочинку та оздоровлення дитини на території України без обмеження спілкування з відвідуванням будь-яких місць громадського відпочинку, оздоровлення, курортів або місця проживання батька, без обов`язкової участі матері, для здійснення привітань: ІНФОРМАЦІЯ_2 – день народження батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – день народження дитини ОСОБА_3 ; дозволити необмежене спілкування з сином - ОСОБА_3 засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.
Стислий виклад позицій сторін:
Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач зазначає, що є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Московського районного суду міста Харкова у справі №643/601/16 від 04.10.2016 Позивача визнано битьком ОСОБА_3 з внесенням відповідних змін до актів цивільного стану.
Позивач та Відповідачка у шлюбі не перебували та разом не проживають, син ОСОБА_3 проживав та проживає разом із Відповідачкою.
Після визнання Позивача батьком дитини з 2016 року Відповідачка перешкоджала йому всілякими способами бачитись з дитиною, надавати допомогу, піклуватися про фізичний та психологічний стан дитини. При цьому, дитина, за інформацією Відповідачки, має певні вади здоров`я, та потребує застосування відповідних препаратів та гормонів, фізичного навантаження, масажів, повноцінного харчування та ін.
На час звернення до суду з позовом Відповідачка перешкоджає Позивачу спілкуватися з дитиною та надавати всю потрібну допомогу, не надає дані про фізичний стан здоров`я, даних щодо навчання та успіхів у навчанні, забороняє здійснювати щодо направлення дитини на лікування за кошти Позивача.
За наведених обставин Позивач звернувся до Департаменту служб у справах дітей Харківської ради, Служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради з заявами щодо порушення прав дитини, обстеження житлово-побутових умов проживання, санітарно-епідеміологічного обстеження квартири проживання дитини, опитування дитини, проте відповіді на звернення не отримав.
При цьому Позивач вказує, що він забезпечений, готовий добровільно сплачувати допомогу дитині у вигляді аліментів, у нього створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Проте Відповідачка відмовляє Позивачу у здійсненні повного медичного обстеження дитини та здійсненні профілактичних заходів медичного характеру, забороняє вивозити дитину на лікування як в Україні так і в інші країни, відмовляється від фінансової допомоги та здійснює психологічний тиск на дитину і формує негативне відношення сина до батька.
Відповідачка заперечує проти позову. Суть заперечень зводиться до наступного.
З народження сина – ОСОБА_3 Позивач не цікавився його життям, не відвідував сина у дошкільному закладі та школі. Не цікавився його здоров`ям, навчанням та розвитком. Позивач доволі формально ставиться до виконання батьківських обов`язків, оскільки зняв сина з реєстрації за власною адресою проживання. Син не бажає спілкуватися з батьком після його вчинків, і Відповідачка не може змушувати дитину до спілкування всупереч її волі. На аліменти Позивача Відповідачка не подавала, попри це, за останні два роки Позивач надав матеріальну допомогу лише двічі, що не може вважатися належним виконанням батьківського обов`язку. З моменту народження дитина перебувала у тяжкому стані здоров`я. У цей складний період Позивач не брав участі у лікуванні та фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Лише після покращення стану здоров`я дитини Позивач звернувся до суду з метою встановлення свого батьківства. Вказує, що позовні вимоги Позивача не відповідають найкращим інтересам дитини. Спосіб спілкування має визначатися з урахуванням психологічного стану дитини та її бажання. Пріоритетом мають бути виключно права, безпека та стабільний розвиток дитини. 
Третя особа – Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в додаткових письмових поясненнях зазначає, що ОСОБА_1 , листами Служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (від 13.02.2025 №04-22/334/25) та Департаменту служб (від 07.04.2025 №386/0/202-25), на які Позивач посилається у своїх заявах до суду, був повідомлений про необхідність подання ним документів, які потрібно для розгляду питання про встановлення порядку участі у вихованні дитини. Зокрема, наголошувалось на поданні ним документів про проходження наркологічного та психологічного оглядів, характеристики з місця роботи, довідки про сплату аліментів, акту обстеження умов проживання та акту оцінки потреб. 
Проте, Позивач, вказуючи на бездіяльність Департаменту служб, будучи обізнаним про необхідність надання затребуваних документів, такого обов`язку не виконав. Тому питання про встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_3 , розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради на підставі тих документів, які були отримані разом з позовною заявою.
Після розгляду питання, з урахуванням наданих Комісією рекомендацій, до суду направлено відповідний висновок.
Рух справи
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї шляхом встановлення графіку зустрічей з дитиною - залишено без руху, надавши Позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2025 відкрито провадження у справі за № 643/3574/25 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 30.09.2025.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2025 розгляд справи відкладено на 05.11.2025. Одночасно судом, в силу приписів ст. 84 ЦПК України, зобов`язано Службу усправах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в термін до 03.11.2025 надати до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області відповідно до п. 5 ч. 4 ст.19 СК України - письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.11.2025 продовжено на 30 (тридцять) днів строк проведення підготовчого провадження в цивільній справі ЄУН 643/3574/25. Відкладено підготовче судове засідання у справі 04.12.2025. Зобов`язано Службу у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради виконати вимоги ухвали суду від 30.09.2025.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2025 залучено до участі у цивільній справі ЄУН 643/3574/25 Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради у якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмету спору. Зобов`язано Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в термін до 14 січня 2026 року надати до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області відповідно до п. 5 ч. 4ст.19 СК України - письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Підготовче засідання у справі відкладено на 19.01.2026.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19.01.2026 відкладено підготовче судове засідання у цивільній справі ЄУН 643/3574/25 на 10.02.2026. Зобов`язано Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради виконати вимоги ухвали суду від 04.12.2025 у строк до 10.02.2026.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.02.2026 застосувано до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 3 328 грн. Відкладено підготовче судове засідання у цивільній справі на 06.03.2026. Повторно зобов`язано Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради виконати вимоги ухвали суду від 04.12.2025 шляхом надання суду висновку щодо розв`язання спору у строк, до 06.03.2026.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06.03.2026 задоволено клопотання представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Сахно Є.В. про скасування заходів процесуального примусу, застосованих у цивільній справі ЄУН 643/3574/25. Скасувано ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.02.2026 про застосування до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06.03.2026 закрито підготовче провадження у цивільній справі ЄУН 643/3574/25, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 06.04.2026.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06.04.2026 постановлено наступне: заслухати думку неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 щодо вирішення питання про участь батька у її вихованні та спілкування з ним; зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 заабезпечити явку неповнолітнього ОСОБА_3 у судове засідання для заслуховування його думки в присутності представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради та представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради; зобов`язати Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради забезпечити участь представника у судовому засіданні під час заслуховування думки неповнолітньої дитини у даній справі; зобов`язати Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради забезпечити участь представника у судовому засіданні під час заслуховування думки неповнолітньої дитини у даній справі; визнати явку представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради та представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання обов`язковою; відкласти судове засідання у цивільній справі ЄУН 643/3574/25 на 05.05.2026.
В судовому засіданні 05.05.2026, опитано неповнолітню дитину – ОСОБА_3 оголошено перерву до 29.05.2026 з постановленням протокольної ухвали.
Позивач, будучи належно повідомленим, в судове засідання не з`явився. Представник позивача – адвокат Моргун А.О., в заяві, що надійшла 16.01.2026 через систему ЄСІТС «Електронний суд» просив провести розгляд справи за відсутності сторони Позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі в підстав та обставин, наведених в позовній заяві. 
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, в заяві від 12.03.2026, що надійшла до суду 30.03.2026, та в судовому засіданні 05.05.2026, просила ухвалити рішення у даній справі без її участі. При розгляді справи просила врахувати пояснення, наведені в заяві від 12.03.2026 та думку дитини. 
Третя особа Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, шляхом направлення ухвали суду до електронного кабінету, яка доставлена 06.05.2026, про що відповідальним працівником суду складено відповідну довідку.
Третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, будучи належним чином повідомленою, явку уповноваженого представника в підготовче судове засідання не забезпечила. Представник третьої особиФедоровська О.С. у клопотанні, що надійшло до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 26.05.2026 просила розгляд справи провести за відсутності представника органу опіки та піклування, рішення по справі прийняти в якнайкращих інтересах дитини, враховуючи пояснення неповнолітнього, які були надані в судовому засіданні, та з урахуванням наданого висновку.
Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно із якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі поданих письмових доказів та документів.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого повторно Добровеличківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 17.03.2017 (т.1, а.с. 13).
Служба у справах дітей по Салтівському районі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в листі №04-22/334/25 від 13.02.2025, на звернення Позивача ОСОБА_1 , повідомила, що Службами у справах дітей не проводиться санітарно-епідеміологічні обстеження квартир проживання дітей, не проводиться опитування дітей психологом або іншим кваліфікованим фахівцем з наступним складанням висновків, не складаються висновки про фізичний та психологічний стан дитини, та не складаються висновки щодо необхідності проведення лікування дітей та їх відпочинку. Для з'ясування обставин, наведених у зверненні ОСОБА_1 , спеціалістами ССД по Салтівському району здійснено вихід за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З'ясовано, що для проживання та повноцінного розвитку дитини створено всі належні умови, хлопчик забезпечений необхідним одягом, взуттям, харчуванням, гаджетами для навчання, канцелярським приладдям. Мати дитини, ОСОБА_2 пояснила, що не чинить ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з сином, хлопчик сам відмовляється від спілкування з батьком, зазначила, що виконує свої батьківські обов'язки в повному обсязі, претензій з боку лікарів та вчителів до неї не надходили, про діагнози, які маються в заяві, їй не відомо. ОСОБА_1 про діагнози сина не інформувала, оскільки не спілкується з ним через постійні образи в її сторону. Матеріальної допомоги на утримання сина не отримує. З неповнолітнім ОСОБА_3 також проведена бесіда, в ході якої хлопчик пояснив, що мати не перешкоджає його спілкуванню з батьком, вона виконує свої обов'язки в повному обсязі, забезпечує всім необхідним, піклується про його стан здоров'я та розвиток. Від спілкування з батьком неповнолітній відмовляється сам, оскільки вважає, що до нього та його матері заявник погано ставиться. Стосовно надання висновку щодо спілкування батька з сином, проінформовано, що у разі, якщо на думку заявника, порушуються його право на спілкування з дитиною, згідно статей 158, 159 Сімейного кодексу України, заявник має право звернутися до органу опіки та піклування із заявою або до суду з позовом про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Для розгляду питання про встановлення порядку участі у вихованні дитини органом опіки та піклування, заявнику необхідно звернутись із заявою на ім'я директора Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та надати документи, перелік яких наведено в листі (т.1, а.с. 90, 91).
Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в листі №386/0/202-25 від 07.04.2025, на звернення ОСОБА_1 щодо надання висновку про встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, повідомило наступне. Висновок органу опіки та піклування щодо встановлення заявнику порядку участі у вихованні та спілкуванні з сином складається для суду. Одночасно роз'яснено, що для встановлення обставин, що призвели до виникнення спору з означеного питання, заявнику необхідно особисто з'явитись на співбесіду до спеціаліста Департаменту служб за адресою: м. Харків, просп. Науки, 17-А, 4 поверх, каб. 422. Прийом здійснюється за попереднім записом телефоном 050 148 69 57 щопонеділка та щоп'ятниці з 10:00 до 15:00. Також, з метою винесення та розгляду питання на засідання Комісії необхідно мати передбачені регламентом Комісії документи, перелік яких наведено в листі (т.1, а.с. 92).
Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради у листі від 24.12.2025, адресованого Позивачу, для розгляду питання щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї шляхом встановлення графіку зустрічей з дитиною, просило останнього з`явитись на співбесіду до спеціаліста Департаменту служб за адресою: м. Харків, просп. Науки, 17-А, 4 поверх, каб. 422. З метою винесення та розгляду питання на засіданні Комісії заявнику необхідно додати до наявних матеріалів, документи згідно наведеного в листі переліку (т.1, а.с. 190).
Також Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради у листі від 24.12.2025, адресованого Відповідачці, для розгляду питання щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї шляхом встановлення графіку зустрічей з дитиною, просило останню разом із сином ОСОБА_3 з'явитись для співбесіди та у разі потреби, надання необхідних для розгляду питання документів, до спеціаліста Департаменту служб за адресою: м. Харків, просп. Науки, 17-А, 4 поверх, каб. 422 (т.1, а.с. 191).
В подальшому, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, листами від 26.01.2026, повторно звернулось до Позивача та Відповідачки для їх явки на засідання Комісії (т.1, а.с. 192, 193).
Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради у висновку від 24.02.2026 щодо встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказав, що для з'ясування обставин, що призвели до виникнення спору, з'ясування думки ОСОБА_4 з питання, що стосується його життя, батьки дитини разом із сином були запрошені до Департаменту служб, але на запрошення не з'явились, причини неявки не повідомили. Відзиву або заперечень від матері дитини, ОСОБА_2 до Департаменту служб не надходило, в системі «Електронний суд» відсутні. В матеріалах справи відсутні документи для всебічного розгляду питання та складання ґрунтовного висновку щодо встановлення батьку дитини порядку участі у вихованні. Питання щодо встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_3 було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради на підставі наявних документів. На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19, 150, 155, 161 Сімейного кодексу України, рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб, як представник орагну опіки та піклування, вважає за недоцільне встановлення батьку ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв'язку з відсутністю доведеності зазначених в позові обставин та інформації щодо наявних умов для проживання/перебування дитини із батьком. (т.1, а.с. 189).
Неповнолітній ОСОБА_3 , в судовому засіданні 05.05.2026 пояснив, що Позивач йому доводиться рідним батьком, а Відповідачка рідною матір`ю. З батьком ніколи не проживав разом, а про те, що ОСОБА_1 є його рідним батьком дізнався у віці близько 5-ти років. В дитинстві з батьком не спілкувався, лише у підлітковому віці батько виявив бажання спілкуватись з ним. Зазначив, що за ініціативою батька, бачився з ним та їздив на відпочинок. Проте йому не подобається відношення батька до нього та до матері, оскільки він постійно ображає їх, дозволяє собі спілкування на підвищених тонах та з образами. Ростіслав наголосив, що у віці десяти років він мав зайву вагу, то батько, замість підтримки, навпаки ображав його. Також зазначив про випадок поїздки з батьком у його авто, під час якої батько кричав на нього за те, що він в розмові, назвав батьком не його, а свого вітчима, з яким мати стала спільно проживати коли ОСОБА_4 було п'ять років, і якого він поважає та має з ним теплі та довірливі стосунки. Зазначив, що батько вітає його зі святами та до Дня народження дарує подарунки. Аліменти на його утримання не сплачує. Запевнив, що мати не чинить будь-яких перешкод у спілкуванні з батьком, він сам не має такого бажання, оскільки певною мірою боїться його. На запитання, чи є на його думку фактори, які можуть змінити його думку по відношенні до батька, Ростіслав відповів, що не виключає можливості спілкування з батьком в майбутньому, при умові зміни його ставлення до нього та матері, але наразі він не має такого бажання .
Відповідно до статей 141, 153, 157 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від, місця їх проживання.
Відповідно до вимог сімейного законодавства України: стаття 19 Сімейного кодексу України передбачає обов`язкову участь органу опіки та піклування у розгляді судом спорів щодо виховання дитини та подання суду письмового висновку, підготовленого на підставі обстеження умов проживання дитини та інших матеріалів; стаття 141 Сімейного кодексу України встановлює рівність прав та обов`язків матері і батька щодо дитини незалежно від факту їх спільного проживання; стаття 153 Сімейного кодексу України гарантує право батьків і дитини на безперешкодне спілкування між собою, якщо інше не встановлено законом; стаття 157 Сімейного кодексу України визначає, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно, а той із батьків, хто проживає окремо, має право на особисте спілкування з дитиною, і інший із батьків не має права цьому перешкоджати, якщо це не шкодить інтересам дитини; стаття 158 Сімейного кодексу України передбачає можливість визначення органом опіки та піклування або судом способу участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема встановлення графіку спілкування.
З урахуванням відсутності в матеріалах справи документів для всебічного розгляду питання та складання грунтовного висновку щодо встановлення батьку дитини порядку участі у вихованні, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради у висновку від 24.02.2026 вважає за недоцільне встановлення батьку ОСОБА_1 порядку у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з відсутністю доведеності зазначених в позові обставин та інформації щодо наявних умов для проживання/перебування дитини із батьком.
Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1 СК України).
Відповідно до ч. 1, абз. 3 ч. 2 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
В розумінні ч. 2 ст. 6 СК України Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Частиною 1 ст. 18 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.
Позивачем обрано спосіб захисту сімейних прав інтересів: припинення дій, які порушують сімейні права.
У статті 141 СК України наголошується, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
У статті 150 СК України законодавець закріпив обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
У відповідності ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
У статті 155 СК України наголошується, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Частинами 1, 2 та 3 статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Стаття 159 СК України вказує, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
У статтях 1, 2, 5 та 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року зазначено, що дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше. Держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім`ї. Держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Частини 2 та 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошують на тому, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно частин 1 та 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Частиною 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» вказує на те, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Відповідно до статей 1, 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої 03.08.2006 року, акцентовано, що ця Конвенція застосовується до дітей, які не досягли 18-річного віку. Предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Для цілей цієї Конвенції розгляд судовим органом справ, що стосуються дітей, визнається розглядом сімейних справ, зокрема тих, що пов`язані зі здійсненням батьками своєї відповідальності, наприклад стосовно місця проживання дітей і доступу до них. Кожна Держава під час підписання або передачі на зберігання своєї ратифікаційної грамоти або документа про ратифікацію, прийняття, затвердження чи приєднання в заяві на ім`я Генерального секретаря Ради Європи визначає щонайменше три категорії сімейних справ, які розглядаються судовим органом і до яких повинна застосовуватися ця Конвенція. Будь-яка Сторона шляхом подання додаткових заяв може визначати додаткові категорії сімейних справ, до яких повинна застосовуватися ця Конвенція або надавати інформацію про застосування статті 5, пункту 2 статті 9, пункту 2 статті 10 та статті 11. Ніщо в цій Конвенції не заважає Сторонам застосовувати правила, які є більш сприятливими для підтримки та здійснення прав дітей. Під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган: a) визначає, чи має він достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб`єктів батьківської відповідальності; b) якщо внутрішнім законодавством дитина визнається такою, що має достатній рівень розуміння: упевнюється в тому, що дитина отримала всю відповідну інформацію; у відповідних випадках консультує особисто дитину (у разі необхідності - приватно) сам або через інших осіб чи інші органи в зрозумілий дитині спосіб, якщо це явно не суперечить найвищим інтересам дитини; надає можливість дитині висловлювати її думки; c) приділяє належну увагу думкам, висловленим дитиною.
З аналізу перелічених норм права слідує, що на суд покладено обов`язок захисту прав та інтересів дитини, створення необхідних умов її розвитку (в разі виникнення спору між батьками), право знати про своїх батьків та користуватися їх турботою, право не бути розлученими з батьками, право на належне піклування з боку батьків, право на проживання з батьками (в разі припинення шлюбних відносин) тобто комплексного захисту їх інтересів.
Як встановлено в судовому засіданні та доведено наданими сторонами доказами та поясненнями, сторони не перебували у шлюбі, не проживали однією сім'єю. Позивача визнано батьком ОСОБА_4 в судовому порядку. Неповнолітній ОСОБА_4 проживав та проживає з матір'ю ОСОБА_2 , яка забезпечує його всім необхідним для життя, здоров'я та розвитку дитини.
Суд вказує, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, у тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Приймаючи рішення в інтересах дитини суд враховує право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.
На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року § 54).
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100 рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року).
Отже, під час вирішення спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей або спілкуванні з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд зобов`язаний виходити, передусім, з найкращих інтересів дитини, визначення яких здійснюється на підставі оцінки обставин кожної справи.
Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а визначений порядок спілкування батьків з дитиною, що передбачає певні дні та часи такого спілкування, не може беззаперечно свідчити про позбавлення його передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею. У такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
Водночас, під час вирішення питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 461/138/18.
Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №357/17852/15-ц (провадження N 14-199цс19)).
Вирішуючи питання про встановлення способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дитиною, суд повинен враховувати усю сукупність обставин конкретної справи.
Судом під час розгляду справи не було встановлено, що між Позивачем та Відповідачкою існує спір щодо участі батька дитини (Позивача) у вихованні та спілкуванні з неповлітньою дитиною.
Разом з тим судом після опитування неповнолітньої дитини було встановлено, що вона сама не має бажання спілкуватись зі своїм батьком. Така позиція дитини базується на відношенні батька, як до самої дитини, так і до матері.
Судом також встановлено, що на неповнолітнього ОСОБА_4 не чинився тиск з приводу надання суду пояснень. 
В цьому випадку суд приділяє належну (особливу) увагу думці, висловленій неповнолітнім ОСОБА_4 під час дачі пояснень з приводу участі батька в його вихованні та спілкуванні.
Оскільки дитина не бажає спілкуватись зі своїм батьком, з боку Відповідачки не чиняться перешкоди Позивачу у спілкуванні з дитиною, а тому в задоволенні позову слід відмовити, позаяк, на погляд суду, визначення способу участі Позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною може вплинути на її (дитини) психічне та фізичне здоров`я, призвести до тривожності, депресії та труднощів у стосунках у майбутньому. Це також може спричинити поведінкові розлади, проблеми зі сном та, як наслідок, негативно вплинути на успішність у навчанні.
Суд не може насильно, всупереч бажанню неповнолітньої дитини примусити її (дитину) на спілкування з батьком, оскільки це не буде відповідати найкращим інтересам дитини та загальним засадам сімейного права.
Відмовляючи у задоволенні заявленого цивільного позову стосовно вирішення питання участі батька (Позивача) у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд виходить виключно з інтересів дитини.
Разом з тим суд вказує, що право батьків на спілкування із дитиною є їх незаперечним правом. Батько, який проживає окремо від своєї дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Встановлення стосунків та емоційного контакту неповнолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей та спілкуванні із останнім. Тобто Позивач, на погляд суду, повинен докласти певних зусиль (в межах прав дитини, з урахуванням її (дитини) найкращих інтересів), щоб змінити думку неповнолітньої дитини для подальшого їх спілкування.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в поновному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі суд відносить за рахунок позивача.
Керуючись ст. ст. 7, 19, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 4, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В : 

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо шляхом встановлення графіку зустрічей з дитиною - відмовити.
Судові витрати по справі віднести за рахунок ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою  АДРЕСА_3 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній;
третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради (61112, місто Харків Харківської області, вулиця Руслана Плоходька, 3, код ЄДРПОУ 426282645);
третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради (61002, місто Харків Харківської області, вулиця Чернишевська, 55, код ЄДРПОУ 26489104).

Повний текст рішення складено та підписано 08.06.2026

Суддя       Таїсія СОЛОНЕНКО