ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 712/8461/22		
Провадження № 22-ц/821/780/26		
категорія: 314000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого- Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Сіренка Ю. В.,
секретаря: Кукушкіної А. О., Дмитренко В. В.,

учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Е-Тендер», Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна електронна біржа», ОСОБА_2 ,
треті особи: ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , Управління Служби безпеки України в Черкаській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-Тендер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна електронна біржа», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , Управління Служби безпеки України в Черкаській області, про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу про результати земельних торгів, скасування акту про проведення електронних торгів, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та застосування реституції, у складі головуючого судді Токової С. Є.,

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.
Позовні вимоги мотивував тим, що 12.08.2022 від Придніпровського ДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) у поштовому конверті АТ «Укрпошта» на адресу позивача надійшов «Висновок про вартість об`єкта оцінки майна» від 08.08.2022, складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , згідно якого оцінювачем проведено оцінку земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером 7110136700:02:020:0803 за адресою: АДРЕСА_1 яка на праві власності належить боржнику ОСОБА_1 . 
Ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 08.08.2022 визначена оцінювачем на рівні 515000 грн. 
Не погоджуючись із проведеною оцінкою 18.08.2022 до Придніпровського районного суду м. Черкаси Замирайлом О. А. подано скаргу на дії державного виконавця з вимогою визнати її протиправною.
Зазначає, що 02 жовтня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було ухвалено рішення, яким повністю задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та стягнуто з нього 3840618,81 грн у зв`язку з чим, 04.02.2020 судом видано виконавчий лист, який переданий на виконання до Придніпровського відділу ДВС та відкрито виконавче провадження ВП № 61991923.
30 вересня 2022 року ОСОБА_1 отримав повідомлення державного виконавця про проведені 28.09.2022 електронні торги нерухомого майна – земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером 7110136700:02:020:0803, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка, що належить йому на праві власності).
Під час ознайомлення із виконавчим провадженням позивачем з`ясовано, що головним державним виконавцем Улюліною В. В. постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні не виносилась та на адресу боржника не направлялась, у зв`язку з чим він не скористався правом заявити відвід експерту. 
Крім того, ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 19.10.2017 по справі № 22-ц/793/1929/17 за позовом ОСОБА_1 визнано протиправною оцінку майна згідно звіту ФОП ОСОБА_4 «Про проведення незалежної оцінки ринкової вартості нерухомого майна – двокімнатної квартири на сьомому поверсі одинадцятиповерхового цегляного житлового будинку загальною площею 53,2 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .
На ряду з цим, проведення оцінки майна, визначення вартості об`єкту оцінки, на його думку, було проведено оцінювачем на замовлення органу виконання з грубим порушенням законодавства про оцінку, п. п. 50, 51 Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затверджених Постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003, ст. 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а саме під час проведення оцінки об`єкт такої оцінки в даному випадку земельна ділянка – не оглядалась та не оцінювалась, що унеможливлює визначення її ринкової вартості.
Зазначене підтверджується тим, що 05 листопада 2020 року в рамках виконавчого провадження ВП № 61991923 на замовлення органу виконання вже було проведено оцінку спірної земельної ділянки та визначено її ринкову вартість на рівні 1316960 грн, що втричі більше, ніж вказано у висновку ФОП ОСОБА_4 від 08.08.2022.
08 серпня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/5764/22 (провадження 1-кс/712/2544/22) задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області у кримінальному провадженні № 2202225000000011 за підозрою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вчиненні злочинів за ч. ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України та накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:02:020:0803, яка на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_1 . 
Вказаною ухвалою заборонено відчужувати та розпоряджатись даним майном. 
16 серпня 2022 року відомості про арешт вказаної земельної ділянки були внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. А тому під час дії забезпечувального арешту, накладеного в рамках зазначеного кримінального провадження відповідачами спільно було проведено безпідставне несанкціоноване відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:02:020:0803.
Вважає, що за наслідками розгляду справи за скаргою на дії державного виконавця Придніпровським районним судом м. Черкаси буде ухвалено судове рішення і висновки, викладені в ньому будуть обов`язковими до виконання та врахування при ухваленні рішення по даному позову. 
На думку позивача, проведення електронних торгів за протоколом № № LSE001-UA-20220818-63309 відбулося з порушенням норм ЗУ «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, що безпосередньо вплинуло на результати торгів.
Просив суд визнати недійсними електронні торги від 19 вересня 2022 року з реалізації нерухомого майна - Земельна ділянка місцезнаходження: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7110136700:02:020:0803 плоша (га) :0,1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що проведені ТОВ « Е-Тендер» згідно протоколу про результати земельних торгів № LSE001-UA-20220818-63309. 
Скасувати протокол про результати земельних торгів № LSE001-UA-20220818-63309 від 19.09.2022, проведених оператором ТОВ « Е-Тендер», через електронний майданчик якого було заведено інформацію про лот в ЕТС. 
Скасувати акт державного виконавця про проведені електронні торги (про реалізацію земельної ділянки кадастровий номер 7110136700:02:020:0803), складений головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС у місті Черкаси Вікторією Улюліною при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 32028280. 
Скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів. 
Скасувати реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, а саме земельної ділянки місцезнаходження: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7110136700:02:020:08:03, площа (га): 0,1, зареєстрованого за громадянином ОСОБА_2 . 
Припинити право власності громадянина ОСОБА_2 на земельну ділянку місцезнаходження: АДРЕСА_1 кадастровий номер 7110136700:02:020:0803, площа (га):0,1. 
Стягнути з відповідачів на користь позивача всі без виключення судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо визначення оцінки нерухомого майна не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів у цій справі недійсними.
Щодо позовних вимог про визнання недійсними акта реалізації предмета іпотеки та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів суд дійшов висновку, що позивачем обрано неналежний (неефективний) спосіб захисту.
Судом зауважено, що оскільки на земельну ділянку з кадастровим номером 110136700:02:020:0803 за адресою АДРЕСА_1 існувало обтяження, у вигляді арешту, накладеного відповідно до ухвали суду в кримінальному провадженні № 2202225000000011 ОСОБА_2 свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів не видавалось.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, ОСОБА_5 , вважаючи рішення суду незаконним через неправильне застосування норм матеріального права та істотні порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2025 року та задовольнити позовні вимоги. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно встановив дійсні обставини справи та помилково прийшов до необґрунтованих висновків.
Зазначає, що в момент проведення торгів діяв арешт на вказану земельну ділянку, чим було порушено імперативну заборону на її відчуження, проте суд не надав цьому належної правової оцінки.
Вказує, що на момент проведення оцінки ОСОБА_4 не могла оглянути земельну ділянку, оскільки в цей час перебувала за кордоном.
Вважає, що проведення електронних торгів за протоколом № LSE001-UA-20220818-63309 відбулося з порушенням норм ЗУ «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, що безпосередньо вплинуло на результати торгів.
На думку скаржника, суд порушив вимоги ст. 89 ЦПК України, не призначив за вказаних ним порушень експертизи з метою встановлення дійсної оцінки земельної ділянки, не витребував матеріалів оцінки, не дослідив розбіжності у вартості та не оцінив впливу арешту.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 є надуманою та такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому не підлягає до задоволення.
Вважає, що ОСОБА_1 , звертаючись з даним позовом до суду, вибрав невірний спосіб захисту, адже підставою визнання недійсними електронних торгів останній в позові зазначає протиправність оцінки майна згідно Звіту № МV-170622-01 ФОП ОСОБА_4 .
Зауважує, що на організатора торгів не покладається обов`язок письмово повідомляти боржника у виконавчому провадженні про призначення торгів і подальший перебіг торгів, а також пересвідчуватися в отриманні таких повідомлень боржником.
Зазначає, що чинним законодавством не передбачено звернення до суду на майбутнє, адже, звертаючись з даним позовом, позивач не надав відповідного свідоцтва, не зазначив ні дату видачі, ні номеру, крім того, переможцем електронних торгів ОСОБА_2 на момент звернення ОСОБА_1 до суду не було отримано свідоцтва та не здійснено реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 7110136700:02:020:0803, за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

На виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби в м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) правонаступником якого є Другий відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 32028280, до складу якого входять виконавчі провадження:
-№ 57713467 з примусового виконання виконавчого листа № 711/7324/17 від 03.04.2018 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Міжнародна Інноваційна группа» боргу в сумі 2652,82 грн (т.1 а.с. 180);
-№ 40056748 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2314/6314/10 від 30.08.2013 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ВАТ «Банк Фінанси та кредит» боргу в сумі 32469,28 грн (т.1 а.с. 178-179);
-№ 12025325 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3716 від 17.11.2008, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» про стягнення боргу у сумі 32469,28 грн (т.1 а.с. 181-182);
-№ 61991923 з примусового виконання виконавчого листа №711/1850/19 від 02.10.2019 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 01.10.2009 в сумі 3840618,81 грн (т.1 а.с. 183-184);
-№ 46585517 з примусового виконання виконавчого листа №711/9642/13-ц від 15.01.2015 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про звернення стягнення на предмет іпотеки двокімнатної квартири, що належить ОСОБА_1 шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, визначеною перед проведенням прилюдних торгів незалежним експертом-оцінювачем, для погашення кредитної заборгованості ФОП ОСОБА_3 перед ПАТ «ВТБ Банк» у сумі 134445 грн (т.1 а.с. 185-187);
-№ 70306968 з примусового виконання виконавчого листа № 711/5439/21 від 21.01.2022 від виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Міжнародна інноваційна група» штрафні санкції за порушення договору кредиту «035-Г/19 від 24.10.2007, які виникли станом на 19.08.2022, в сумі 113814,90 грн, що складаються з 3% річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 22818,32 грн, суми інфляційного збільшення боргу у розмірі 65648,62 грн та пені у розмірі 25347,96 грн, а також судові витрати у виді судового збору в сумі 2270 грн, що разом становить 116084,90 грн (т.1 а.с. 188).
Провадження відкриті щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 
09.07.2020 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 61991923 з примусового виконання виконавчого листа виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в сумі 3840618,81 грн винесено постанову про опис та арешт майна боржника, зокрема описано та накладено арешт на земельну ділянку 0,1 га, кадастровий номер 7110136700:02:020:0803, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 (т.1 а.с. 189).
04.08.2022 державним виконавцем прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (т.1 а.с. 194-195).
08.08.2022 ФОП ОСОБА_4 виготовлено висновок про вартість об`єкта оцінки –земельної ділянки 0,1 га кадастровий номер 7110136700:02:020:0803, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , відповідно до якого ринкова вартість земельної ділянки складає 515000,00 грн (т.1 а.с. 201-225).
19.09.2022 проведено електронні торги з реалізації земельної ділянки 0,1 га, кадастровий номер 7110136700:02:020:0803, за результатами яких складено протокол № LSE001-UA-20220818-63309 від 19.09.2022 та акт державного виконавця про проведені електронні торги відповідно до змісту якого переможцем аукціону визнано ОСОБА_6 (т.1 а.с. 228-230, 232-233).

Мотивувальна частина 
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. 

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною 1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 не погоджувався із проведеними 19.09.2022 електронними торгами за лотом № 32028280 з реалізації земельної ділянки, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7110136700:02:020:0803, площа 0,1 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та просив визнати недійсними електронні торги від 19 вересня 2022 року, протокол про результати земельних торгів від 19.09.2022, акт державного виконавця про проведені електронні торги, свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на придбане з публічних торгів майно.
Згідно з ч. 6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
За змістом ст. ст. 48, 56, 57, 61 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.
За загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (ч. 1 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження).
Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця – учасника торгів та складанні за результатами їх проведення акта про проведення торгів, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством.
Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу, або не випливає з їхньої суті.
Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів.
Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За правилами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 ч. 3, ч. 5 та ч. 6 ст. 203 цього Кодексу.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно зі ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, – відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
У ст. 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в справі № 922/3537/17 вказано, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця – учасника електронних торгів. З аналізу ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.
Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба (приватний виконавець) та організатор електронних торгів.
Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).
Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17.
При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.
Для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.
За відсутності доказів протиправності процедури реалізації майна та причинно-наслідкового зв`язку між заявленими порушеннями і можливим порушенням прав позивача підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 зазначено, що оскільки продаж майна на публічних торгах є правочином, то оскаржити його можна за певних умов (зокрема, у разі ефективності такого способу захисту для позивача), а не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину. Вимоги про визнання недійсними протоколу публічних торгів є неналежним і неефективним способом захисту. Такий самий підхід слід застосовувати і щодо оскарження іншого документа – акта про проведені електронні торги (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 та від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20).
Видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) є передбаченою п. 5 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» окремою нотаріальною дією, спрямованою на посвідчення відповідного права переможця аукціону, тобто є юридичним оформленням факту, що відбувся на підставі правочину. 
На відміну від дій із нотаріального посвідчення правочинів, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не встановлює дійсні наміри сторін до вчинення правочину, відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину, а перевіряє тільки факт набуття права власності на нерухоме майно конкретним набувачем і підтвердження цього права внаслідок проведення прилюдних торгів (див. близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (п.. 6.21, п. 6.22). 
Визнання недійсним свідоцтва як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), не захистить ні інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ні такий же інтерес самого боржника. Цей документ не породжує жодного права. Тому позовна вимога про визнання його недійсним не є належним способом захисту (п. 42, п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21)).
Суд першої інстанції вірно встановив, що вимоги позивача про визнання недійсними протоколу про проведення електронних торгів, акта про проведені електронні торги та свідоцтва про придбання майна з електронних торгів є неналежними способами захисту у цій категорії справ.
Подібний висновок щодо застосування норм права наведено у постанові Верховного Суду від 26 серпня 2025 року у справі № 761/14995/22.
Щодо вимоги про визнання електронних торгів недійсними, яка є належним способом захисту, слід зазначити наступне.
Підставою для визнання недійсними електронних торгів, ОСОБА_1 вказував на те, що електронні торги проводились на підставі висновку про вартість об`єкта оцінки майна, проведеної 08 серпня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 без її огляду, оскільки, за його даними, оцінювач перебуває за кордоном, що призвело до заниження вартості майна більш ніж втричі, та спричинення істотної майнової шкоди позивачу, а також дію ухвали слідчого судді про накладення арешту від 08.08.2022, відомості про який внесено до Державного реєстру 16.08.2022.
Що стосується доводів позивача щодо порушень, допущених виконавцем при здійсненні своїх повноважень до проведення прилюдних торгів, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження».
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду 18.05.2022 року у справі № 361/3505/20.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 201/18443/17, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними; оскільки позивач не посилається на будь-які порушення організатором торгів норм Порядку, а обґрунтовує свої вимоги діями державного виконавця, які мають самостійний спосіб оскарження, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання електронних торгів недійсними.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.
Аналіз положень ЗУ «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.
Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року № 910/16955/17 державний виконавець здійснює підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна проводяться спеціалізованими організаціями. З урахуванням правової процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення покупця учасника прилюдних торгів та особливостей, передбачених законодавством щодо проведення прилюдних торгів, у тому числі складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів, слід мати на увазі, що складання такого акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.
Відповідно до п. 3 розд. ІІІ «Підготовка до проведення електронних аукціонів (аукціонів за фіксованою ціною)» Порядку, організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот аукціону (інформаційне повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).
Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення аукціону, реєстрації учасників, огляду майна, який становить: для аукціонів за фіксованою ціною - 5 календарних днів; для електронних аукціонів: для лотів зі стартовою ціною до 5000,00 грн - 10 календарних днів; для лотів зі стартовою ціною від 5000,01 до 1000000,00 грн - 20 календарних днів; для лотів зі стартовою ціною від 1000000,01 грн - 30 календарних днів.
Дата початку проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему.
Пунктом 1 розділу VIIІ «Оформлення результатів електронних торгів» Порядку передбачено, що після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронних торгів; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску; розмір винагороди Організатору, яку повинен сплатити переможець електронних торгів, та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника); дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно. Не пізніше наступного робочого дня Система розміщує аналогічний протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця. У протоколі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує його особу, місце проживання та номер контактного телефону (за наявності). У разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження та номер контактного телефону (за наявності). У разі визнання електронних торгів такими, що не відбулися, у протокол електронних торгів вноситься відповідна підстава. До протоколу електронних торгів можуть бути внесені й інші відомості.
У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок про те, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.
Відповідно до ч. 3 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання.
Також слід зазначити, що дії приватного виконавця при здійсненні своїх повноважень до призначення електронних торгів, зокрема щодо оцінки майна, не стосується правил проведення торгів, а відтак не можуть бути підставою для визнання цих торгів недійсними.
Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців (аналогічні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження №11-1200апп18), від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19), від 15 лютого 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529 цс 19)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 викладено правовий висновок про те, що державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення, - статті 58, 62 Закону № 606-ХІV, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції № 74/5). Дії (бездіяльність) державного виконавця щодо порушень, допущених при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-XIV, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. 55, ст. 85 цього Закону). Отже, незаконність дій державного виконавця під час здійснення своїх повноважень, передбачених Законом № 606-XIV щодо проведення оцінки майна, визначення його вартості чи оцінки (уцінки) до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.
При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 січня 2025 року у справі № 643/23269/21.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2022 року у справі № 711/1850/19 (провадження № 4-с/711/60/22), яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 19 липня 2023 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа Другий відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), ФОП ОСОБА_4 на дії державного виконавця.
При розгляді вказаної справи судом надавалась оцінка висновку про вартість об`єкта оцінки- земельної ділянки 0,1 га, кадастровий номер 7110136700:02:020:0803, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 виготовленого ФОП ОСОБА_4 від 08 серпня 2022 року, яким у даній справі позивач обґрунтовує свої вимоги щодо недійсності проведених електронних торгів.
Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначено, що: «преюдиціальність – обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта».
У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі № 520/11429/17 (провадження № 61-19719св19) зазначено, що: «преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Отже, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень».
Таким чином судовим рішенням, яке набрало законної сили, вже досліджувались питання щодо підготовки до передачі на електронні торги земельної ділянки 0,1 га, кадастровий номер 7110136700:02:020:0803 та суди дійшли висновку про відсутність порушень закону державним виконавцем.
Натомість, обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 не посилався на будь-які порушення організатором торгів норм Порядку реалізації арештованого майна та чим порушені його права, а обґрунтовує свої вимоги діями приватного виконавця, які, як зазначалось, мають самостійний спосіб оскарження, правом на яке він скористався. 
Позивачем не було доведено того, що електронні торги проведенні з порушенням «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого Міністерством юстиції України від 30.09.2016, з посиланням на конкретні порушення.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доводам апеляційної скарги, які є тотожними підставам позову і були заявлені позивачем у позовній заяві, судом першої інстанції надано вичерпну та правильну оцінку. При цьому апеляційний суд зауважує, що Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (п. 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Отже, суд першої інстанції вірно визначився із характером правовідносин сторін, дав їм належну правову оцінку та застосував відповідні норми права, вірно витлумачивши їх у світлі виниклих спірних правовідносин сторін та ухвалив законне та обґрунтоване рішення, вірно оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, а помилкові доводи апеляційної скарги цих висновків не спростували.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 29 червня 2026 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Ю. В. Сіренко