ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/50199/25 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії та рішення № 930010185210 від 11.09.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХII, ч. 20 статті 86 та статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019), рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 17.06.2025 № 21-1323п, в розмірі 90% від зазначеного у довідці розміру заробітної плати - 109 427,50 грн, без будь-якого обмеження максимального розміру нарахування та виплати пенсії, у тому числі без обмеження заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, граничного, максимального розміру нарахування та виплати пенсії тощо, з урахуванням чинних судових рішень, що набрали законної сили, постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 752/569/16-а, ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18.08.2016 у справі № 752/12880/16-а, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2021 у справі № 640/29438/20, окремої ухвали Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі № 640/29438/20, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2025 у справі № 640/29438/20, якими визначено та підтверджено право на призначення/перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у відсотковому розмірі, що становить 90% заробітної плати, без будь-якого обмеження максимального розміру нарахування та виплати пенсії;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що полягає у не розгляді у встановленому Порядку та строки заяви ОСОБА_1 від 03.09.2025 (вхід. № 52056/8 від 03.09.2025) про перерахунок пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 17.06.2025 № 21-132зп, та у нездійсненні перерахунку призначеної пенсії за вислугу років з 01.09.2025 на підставі вказаної довідки в розмірі 90% від зазначеного у довідці розміру заробітної плати - 109 427,50 грн, без будь-якого обмеження максимального розміру нарахування та виплати пенсії, у тому числі без обмеження заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, граничного, максимального розміру нарахування та виплати пенсії тощо, з урахуванням чинних судових рішень, що набрали законної сили, - постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 752/569/16-а, ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18.08.2016 у справі № 752/12880/16-а, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2021 у справі № 640/29438/20, окремої ухвали Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі № 640/29438/20, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2025 у справі № 640/29438/20, якими визначено та підтверджено право на призначення перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у відсотковому розмірі, що становить 90% заробітної плати без будь-якого обмеження максимального розміру нарахування та виплати пенсії;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок належної ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років згідно із довідкою Офісу Генерального прокурора від 17.06.2025 № 21-132зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з розрахунку 90% від місячної заробітної плати в розмірі в розмірі 109 427,50 грн (109 427,50 грн Ч 90%=98484,75 грн), без будь-якого обмеження максимального розміру нарахування та виплати пенсії, у тому числі без обмеження заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, граничного, максимального розміру нарахування та виплати пенсії тощо, з урахуванням зазначених у п. 1 чинних судових рішень, що набрали законної сили, починаючи з 01.09.2025, та виплатити разово і однією сумою різницю (між сумою перерахованої пенсії та фактично отриманою з 01.09.2025 пенсією) за минулий час без будь-яких обмежень.
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 930010185210 від 11.09.2025, дії та бездіяльність відповідачів є протиправними та такими, що порушують його право на належний соціальний захист та справедливий і гарантований державою рівень пенсійного забезпечення.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, а також визнано протиправним та скасовано рішення №930010185210 від 11.09.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нездійснення та відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 17.06.2025 №21-132зп, в розмірі 90% від зазначеного у довідці розміру заробітної плати – 109 427,50 грн, без будь-якого обмеження максимального розміру нарахування та виплати пенсії, у тому числі без обмеження заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, граничного, максимального розміру нарахування та виплати пенсії тощо, з урахуванням чинних судових рішень, що набрали законної сили.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01.09.2025 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно із довідкою Офісу Генерального прокурора від 17.06.2025 №21-132зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з розрахунку 90% від місячної заробітної плати в розмірі 109427,50 грн, без будь-якого обмеження максимального розміру нарахування та виплати пенсії, у тому числі без обмеження заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, граничного, максимального розміру нарахування та виплати пенсії, з урахуванням чинних судових рішень, що набрали законної сили, та з урахуванням раніше проведених виплат.
У задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулися із апеляційними скаргами.
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В своїх обґрунтуваннях зазначає, що у постанові Верховного Суду від 21.12.2021 у справі №580/5962/20 Верховний Суд відступив від правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2021 року у справі №580/5238/20 у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII повинні застосовуватися виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Також апелянт наголошує, що відсутні підстави для здійснення виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до статті 50-1 Закону України №1789-XII «Про прокуратуру», оскільки положення цієї статті втратили чинність.
В апеляційній скарзі представник також зазначає, що у разі проведення перерахунку пенсії з урахуванням наданих довідок від 17.06.2025 №21-132зп, №133зп, виданих Офісом Генерального прокурора, і враховуючи норми статті 86 Закону України «Про прокуратуру», розмір пенсії після перерахунку з обмеженням становитиме 23 610,00 грн. Оскільки позивач отримує пенсію згідно рішення суду в розмірі 74 887,21 грн, проводити такий розрахунок недоцільно.
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначає, що на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, в силу вимог якої пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати. Наголошує, що суд першої інстанції не врахував під час розгляду справи, що у питанні перерахунку раніше призначеної пенсії мають застосовуватися норми чинного закону, а не вибірково норми різних законів за вільним трактуванням. На думку апелянта, неможливо при вирішенні спірних правовідносин застосовувати за вибором норми двох різних законів, один з яких (що втратив чинність) визначав більший відсотковий розмір пенсії, а другий (чинний) новий розмір заробітної плати, з якої й має обчислюватися розмір пенсії.
Також апелянт зазначає, що на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026, 23.01.2026 та від 14.04.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Від ОСОБА_1 до суду 30.01.2026 надійшов відзив на апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в м. Києві, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Надалі від ОСОБА_1 до суду 30.01.2026 надійшов відзив на апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в Донецькій області, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Також позивачем подано до суду 24.02.2026 клопотання про прискорення розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, яка призначена довічно у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, без обмеження граничного розміру пенсії.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві 18.06.2025 відповідно до рішення № 930010185210, прийнятого на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.01.2021 у справі № 640/29438/20 (набрало законної сили з 31.05.2021), окремої ухвали Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі № 640/29438/20, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21.04.2016 у справі №752/569/16-а (набрало законної сили з 21.09.2016) та на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 01.10.2021 №21-1691зп, з 01.12.2019, здійснено перерахунок пенсії позивачу за вислугу років виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, без застосування обмеження максимального розміру нарахування та виплати пенсії.
Згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 17.06.2025 № 21-132зп розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії позивача, збільшився та становить 109 427,50 грн.
Позивач 03.09.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у визначеній пенсійним органом формі (номер звернення № 13917), а також заявою від 03.09.2025 про перерахунок пенсії за вислугу років (вхід. № 52056/8 від 03.09.2025), в яких просив здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, частини двадцятої статті 86 та статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019), рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 17.06.2025 №21-132зп, в розмірі 90% від зазначеного у довідці розміру заробітної плати – 109 427,50 грн, без будь-якого обмеження максимального розміру нарахування та виплати пенсії, у тому числі без обмеження заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, граничного, максимального розміру нарахування та виплати пенсії тощо, з урахуванням чинних судових рішень, що набрали законної сили, – постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 21.04.2016 у справі №752/569/16-а, ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18.08.2016 у справі № 752/12880/16-а, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2021 у справі №640/29438/20, окремої ухвали Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі №640/29438/20, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2025 у справі №640/29438/20, без будь-якого обмеження максимального розміру нарахування та виплати пенсії. При цьому позивач долучив зазначену довідку від 17.06.2025 №21-132зп та довідку Офісу Генерального прокурора про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) від 17.06.2025 №21-133зп.
Позивач 04.09.2025 подав до відділу обслуговування громадян № 10 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про дотримання вимог законодавства та виконання судових рішень при перерахунку пенсії під час розгляду звернення про перерахунок пенсії № 13917 від 03.09.2025
На підставі принципу екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняло рішення №930010185210 від 11.09.2025 про відмову в проведенні перерахунку пенсії, а Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві листом від 25.09.2025 №2600-0202-8/170280 з посиланням на вказане рішення від 11.09.2025 та необхідність подання заяви встановленого зразка повідомило, що рішення про відмову в призначенні пенсії не приймало.
Вважаючи діяння відповідачів щодо неперерахування пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 17.06.2025 № 21-132зп протиправними, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив із врахуванням висновків, які зроблені Верховним Судом у зразковій справі №560/2120/20, що у позивача наявне право на перерахунок пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 17.06.2025 № 21-132зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, що видана позивачу відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 за нормами, чинними на 01.01.2022 за відповідною (прирівняною) посадою першого заступника Головного військового прокурора, яка становить 109 427,50 грн. Також суд зазначив, що у позивача не змінилися обставини, які б обмежували його право на одержання пенсії, а здійснення такого обмеження після призначення пенсії через зміни законодавства призводить до втручання у права, передбачені ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.
Таким чином, обмеження пенсії позивача є протиправним, а право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить сутність взятих на себе державою зобов`язань.
Судом також зазнаечно, що при перерахунку пенсії позивачу має залишатися незмінним відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до вислуги років довічно, тобто 90% від суми місячної заробітної плати.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до першої, другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих станом на час призначення позивачу пенсії було визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-ХІІ).
Стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ передбачала, що:
- прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (ч. 1 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ);
- обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 12 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ);
- призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 17 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ).
До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі – Закон № 3668-VI), внаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ з 01.10.2011 стала частиною вісімнадцятою. Тобто, відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (далі – Закон №1697-VІІ).
Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частини сімнадцятої (з 01.10.2011 – ч. 18) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності неодноразово змінювався. Переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15.07.2015. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім п.8 ч.1 ст.15, ч.4 ст.16, абз.1 ч.2 ст.46-2, ст.47, ч.1 ст.49, ч.5 ст.50, ч.ч.4, 6, 11 ст.50-1, ч.3 ст.51-2, ст.53 щодо класних чинів).
01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі – Закон №76-VIII), яким, серед іншого, внесено такі зміни:
- частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;
- частину двадцяту статті 86 Закону №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Отже, починаючи з 01.01.2015 в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру», а законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.
Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.
Реалізація права позивача на перерахунок пенсії забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019.
Крім того, слід звернути увагу, що Постанова № 657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».
Таким чином, позивач у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ)2019 має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що право на перерахунок пенсії виникло у позивача з моменту набрання чинності Постановою №657, а саме з 06.09.2017, однак можливість реалізації цього права виникла лише з 13.12.2019 (з моменту прийняття рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019).
Ця справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у справі № 560/2120/20, за результатами зразкової справи, що відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для врахування судом відповідних правових висновки Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII до 13.12.2019 (дата ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом №76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 змінено на речення «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», тобто ці зміни були внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015).
Отже, частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. Тому, після тривалої перерви (01.01.2015 - 13.12.2019) в Україні з`явилася/набрала чинності норма Закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури з 13.12.2019 є підвищення заробітної плати відповідної категорії працівників.
26.03.2020 Конституційний суд України ухвалив Рішення №6-р/2020 у справі №1-223/2018(2840/18) щодо відповідності Конституції окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України».
Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначив, що відповідно до підпункту 5 пункту 63 розділу І Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 № 79-VIII розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу доповнено, зокрема, пунктом 26, яким встановлене відмінне від спеціального нормативного регулювання заробітної плати прокурора, закріпленого частиною першою статті 81 Закону, за якою заробітна плата прокурора регулюється Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Наділивши Кабінет Міністрів України повноваженнями встановлювати порядок та розміри заробітної плати прокурора, законодавець запровадив відмінне від передбаченого положеннями статті 81 Закону нормативне регулювання заробітної плати прокурора.
Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу, згідно з яким норми і положення статті 81 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону, а отже, є таким, що суперечить принципу верховенства права, передбаченого частиною першою статті 8 Конституції України.
Отже, рішенням від 26.03.2020 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
З огляду на наведені положення законодавства, реалізація позивачем наявного у його права на перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугою років має бути здійснена відповідачем за дотриманням таких вимог, як звернення до управління пенсійного фонду з відповідною заявою встановленого зразка та подання документів, які підтверджують розмір заробітної плати за відповідною посадою.
Колегія суддів звертає увагу, що позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії від 04.09.2025, до якої долучено довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, видану Офісом Генерального прокурора 17.06.2025 №21-132зп, тобто після прийняття рішення Конституційним Судом України.
В матеріалах справи міститься копія довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 17.06.2025 №21-132зп, яка видана Офісом Генерального прокурора 17.06.2025 ОСОБА_1 про те, що відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019 та постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 та від 30.08.2017 №704 розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01.01.2022 за відповідною (прирівняною) посадою першого заступника Головного військового прокурора, яка прирівнюється до посади заступника начальника Департаменту становить 109 427,50 грн.
Отже, враховуючи вищевикладене, позивач має право на перерахунок його пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 17.06.2025 №21-132зп з 01 вересня 2025 року, а тому суд першої інстанції правильно задовольнив позов в цій частині.
Щодо доводів Головного управління ПФУ в м. Києві про те, що у разі перерахунку пенсії згідно наданої довідки розмір пенсії позивача буде меншим ніж наразі він отримує, колегія суддів зазначає, що право позивача на перерахунок його пенсії не може бути порушеним на підставі наведених вище посилань, а за загальним правилом, якщо унаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшується, розмір до виплати має бути той самий, який був до перерахунку.
Щодо доводів апелянтів про розмір відсотків, який підлягає застосуванню при перерахунку призначеної працівнику прокуратури пенсії, колегія суддів зазначає наступне.
До правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.
Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.
Тож, на переконання колегії суддів, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ.
Отже, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ у частині перерахунку пенсії втратила чинність.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.
Щодо доводів апелянтів про застосування при перерахунку пенсії позивача обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI (який набрав чинності 01 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції. При цьому, абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
Так, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.
Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром. Пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас, з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ.
На спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Колегія судді звертає увагу, що згідно з п.3 р.ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.
Інших підстав для не застосування обмеження щодо виплати пенсії, встановленого частиною п`ятнадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, на законодавчому рівні не визначено.
Колегія суддів наголошує на тому, що положення абз.6 частини п`ятнадцятої статті 86 вказаного Закону є загальними і встановлюють універсальне правило щодо виплати пенсії прокурорам у розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Таке правило застосовується незалежно від того, чи призначається особі пенсія вперше, чи здійснюється її перерахунок на підставі Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.
Вказана норма не визнавалась такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), а тому є чинною і підлягає виконанню.
Аналогічний підхід до вирішення питання щодо обмеження пенсії максимальним розміром був застосований Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року при вирішенні справи №580/5962/20. 
Верховний Суд зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат. Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.
Верховий Суд врахував, що розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном. При цьому таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії, призначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення».
Так, з огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати та без обмеження її граничного розміру, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов неправильних висновків щодо задоволення позовних вимог в цій частині.
Щодо недопущення погіршення стану позивача, який існував до звернення до суду із даним позовом, колегія суддів наголошує на тому, що розмір вже існуючої пенсії позивача внаслідок здійснення нового перерахунку, і так не може бути зменшено у силу норм законодавства.
Щодо посилання судом першої інстанції на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2016 у справі № 752/5697/16, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18.08.2016 у справі № 752/12880/16-а, відповідно до яких підтвердив обґрунтованість призначення пенсії у відсотковому розмірі (90%) та його право на подальше одержання пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, починаючи з 01.12.2015, а також на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.01.2021 у справі №640/29438/20 та окрему ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі №640/29438/20, якими Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зобов`язано вжити відповідних заходів щодо усунення причин та умов, які сприяли зазначеному в ухвалі порушенню закону та зобов`язано здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років без обмеження максимального розміру (у тому числі без обмеження заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, і максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), та з розрахунку 90% від місячної заробітної плати, колегія суддів зазначає, що вказані рішення не можуть впливати на дані правовідносини, адже судове рішення вирішило спір між сторонами саме на момент їх виникнення, та таке не може створювати наслідки на майбутнє. Тож, у даному випадку, посилання на приписи частини четвертої та п`ятої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, є помилковими.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги також враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 31.05.2022 у справі №500/3097/21, яка є релевантною до спірних у цій справі питань.
Також, колегією суддів враховано і правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 27.07.2022 у справі № 420/6156/21, та від 21.09.2022 у справі №580/5755/20.
Згідно з п. 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням наведених норм права, враховуючи, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм матеріального права, що призвело до помилкових висновків в частині розміру пенсії у відсотках до заробітної плати і застосування до пенсії позивача обмеження максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг шляхом скасування рішення суду першої інстанції в частині із прийняттям нової постанови.
Відповідно до п.2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №320/50199/25 скасувати в частині визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо нездійснення та відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90%, без будь-якого обмеження максимального розміру нарахування та виплати пенсії, у тому числі без обмеження заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, граничного, максимального розміру нарахування та виплати пенсії тощо, з урахуванням чинних судових рішень, що набрали законної сили та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивача з розрахунку 90% від місячної заробітної плати, без будь-якого обмеження максимального розміру нарахування та виплати пенсії, у тому числі без обмеження заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, граничного, максимального розміру нарахування та виплати пенсії, з урахуванням чинних судових рішень, що набрали законної сили, та з урахуванням раніше проведених виплат і прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні цих позовних вимог – відмовити.
Викласти абзац другий та третій резолютивної частини рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №320/50199/25 в наступній редакції:
«Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №930010185210 від 11.09.2025 щодо нездійснення та відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 17.06.2025 №21-132зп.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01.09.2025 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно із довідкою Офісу Генерального прокурора від 17.06.2025 №21-132зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення)».
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №320/50199/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

О.В.Карпушова