Справа 362/3902/26 
Провадження 3/362/1265/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2026 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Тетяна Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має інвалідність 2 групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі – КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01.05.2026 серії ЕПР1 №654217 25 лютого 2026 року о 14 год. 00 хв. на автомобільній дорозі Р-19 Васильків - Безп`ятне 25 км 200 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Renault Master, номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем IVECO номерний знак НОМЕР_2 , який рухався назустріч. Скоївши дорожньо-транспортну пригоду (ДТП), ОСОБА_1 залишив місце пригоди, чим порушив підпункт "а" пункту 2.10 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена статтею 122-4 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні зазначеного правопорушення не визнав та надав свої письмові пояснення, в яких зазначив, що залишив місце ДТП ненавмисно, оскільки з іншим водієм вирішили питання щодо ДТП на місці, претензій він не мав, оскільки пошкодження автомобілів були мінімальні.
В судове засідання також з`явився інший учасник ДТП ОСОБА_2 , який підтвердив пояснення ОСОБА_1 , пояснив, що спочатку не мав наміру викликати поліцію, бо з іншим учасником все вирішили, викликав поліцію пізніше, коли інший учасник вже поїхав, так як автомобіль робочий, тому потрібно було оформити страховку. 
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та додані до них докази, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі статтями 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова судді згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених під час розгляду справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
За змістом статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 21 липня 2011 року у справі "Коробов проти України" (пункт 65) вказав, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Так, статтею 122-4 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. 
Згідно з Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди – дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу. 
У разі причетності водія до дорожньо-транспортної пригоди пункт 2.10. Правил дорожнього руху покладає на такого водія певні обов`язки (зокрема, зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди).
Пункт 2.11 Правил дорожнього руху визначає умови, за яких водії – учасники ДТП можуть залишити місце ДТП: якщо внаслідок ДТП немає потерпілих та не завдана матеріальна шкода третім особам, транспортні засоби можуть безпечно рухатися та за наявності взаємної згоди водіїв – учасників ДТП в оцінці обставин скоєного.
Відповідно суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №654217 від 01.05.2026; довідку щодо розшуку автомобіля; письмові пояснення водіїв – учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; схему місця ДТП від 25.05.2026; письмову заяву ОСОБА_2 , в якій він просить не розглядати справу щодо ДТП, оскільки самостійно розібралися з іншим водієм в ситуації, матеріальні збитки відшкодовані, претензій немає. 
Зважаючи на пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не мав умислу скриватися з місця ДТП, оскільки з іншим водієм дійшли згоди в оцінці обставин скоєного, останній повідомив, що не буде викликати поліцію.
Враховуючи обставини справи, досліджені в судовому засіданні матеріали та пояснення учасників судового провадження, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 7, 9, 122-4, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 122-4 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Суддя  Т.П. Рубан