ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/7182/26
Провадження № 33/820/371/26
Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Халупка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Халупка С.В. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2026 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, військовослужбовця, учасника бойових дій,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 665 грн 60 коп.
За постановою судді, 26 лютого 2026 року о 00 год 46 хв ОСОБА_1 у місті Хмельницькому на вулиці Свободи, 3/1, керував транспортним засобом Фольксваген Транспортер, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Халупко С.В. просив скасувати постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 07 квітня 2026 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Уважав, що суд першої інстанції фактично поклав в основу свого рішення виключно матеріали, складені працівниками поліції, без належної критичної оцінки їх змісту, без перевірки дотримання процесуальних гарантій та без забезпечення повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, що в подальшому призвело до постановлення необґрунтованого та незаконного рішення.
Окрім того, посилався на порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_1 , бо розгляд справи судом першої інстанції було проведено за відсутності як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і її захисника. При цьому, суд першої інстанції обмежився формальним посиланням на належне повідомлення сторін, не перевіривши реальність можливості реалізації ними своїх процесуальних прав.
Указував, що сукупність доказів не є достатньою для висновку про винуватість особи, а всі сумніви повинні тлумачитися на користь ОСОБА_1 .
Тобто, на його думку, висновок суду першої інстанції щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння є передчасним, необґрунтованим та таким, що ґрунтується на припущеннях.
Разом з тим, захисник посилався на ігнорування стану здоров`я ОСОБА_1 .
Таким чином, рішення суду першої інстанції прийнято з істотним порушенням принципу законності та вимог щодо оцінки доказів, що є безумовною підставою для її скасування та закриття провадження у справі.
Звертав увагу на те, що відсутні належні правові підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Халупка В.М. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, показання свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приходжу до висновку про таке.
Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Водночас доводи апеляційної скарги захисника про порушення судом першої інстанції права на захист є безпідставними.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його захисник Халупко С.В. були належним чином повідомлені про розгляд справи 07 квітня 2026 року, про що свідчать довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber».
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, місцевий суд обґрунтовано вважав за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Більше того, ст.268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Водночас у процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю забезпечені його права, передбачені ст.ст.268 КУпАП, серед іншого: давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката тощо.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.283 КУпАП, постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Однак, суд першої інстанції в порушення цих вимог закону не вжив належних заходів, спрямованих на встановлення всіх фактичних обставин справи, що мають значення для її вирішення, що й призвело до прийняття помилкового рішення. 
Так, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження встановленого законом медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з сукупності зібраних у справі доказів, а саме: відомостей з протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд, рапортом працівника поліції; висновком закладу охорони здоров`я, відеозаписом з місця події. Водночас, місцевий суд обмежився лише перерахуванням цих доказів і не дав належної правової оцінки жодному з них, що є неприпустимим.
Отже, такий висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, сумнівним і передчасним, бо не узгоджується з наявними доказами та іншими фактичними обставинами справи.
Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 600895 від 26 лютого 2026 року зафіксовано місце та суть адміністративного правопорушення: 26 лютого 2026 року о 00 год 46 хв у місті Хмельницькому на вулиці Свободи, 3/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольксваген Транспортер, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). 
У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 26 лютого 2026 року зазначено, що у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, наведеними вище, водій ОСОБА_1 направляється для огляду до закладу охорони здоров`я – КНП «ХОЗЗНПД» ХОР с. Скаржинці, але від проходження огляду він відмовився.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26 лютого 2026 року випливає, що ОСОБА_1 відмовився від обстеження.
У рапорті працівника поліції Ковальчук В. (інспектора 2-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону УПП в Хмельницькій області) зазначено, що в ході патрулювання 26 лютого 2026 року о 00 год 46 хв у місті Хмельницькому на вулиці Свободи, 3/1, було зупинено транспортний засіб Фольксваген Транспортер, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 ; у ході спілкування в нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці); від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився.
Із матеріалів справи слідує, що у працівників патрульної поліції виникла підозра стосовно того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, однак це твердження апеляційний суд уважає необ`єктивним та необґрунтованим з огляду на таке.
Місцевий суд при розгляді цієї категорії справ зобов`язаний був насамперед перевірити існування правових підстав у працівника поліції ініціювати проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного спяніння, чого зроблено не було.
Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до неї ознаками наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У разі наявності підстав уважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з визначеними вище ознаками, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (пункт 12 розділу II цієї Інструкції).
Водночас зазначені ознаки наркотичного сп`яніння мають оціночний характер, не є суб`єктивними доказами стану сп`яніння та можуть бути зумовлені іншими факторами, зокрема станом здоров`я особи.
Із протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.
Однак, наведені ознаки, які встановила уповноважена особа поліції (інспектор 2-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону УПП в Хмельницькій області Ляшков І.О.) та зафіксувала їх в протоколі про адміністративне правопорушення, носять гіпотетичний характер з огляду на переглянутий відеозапис з місця події.
Аналіз відеозапису, здійсненого в темну пору доби, дає обґрунтовані підстави для сумніву щодо наявності в ОСОБА_1 , за обставин, відображених на відеозаписі, таких ознак наркотичного сп`яніння, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд, як звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.
Окрім того, ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими та лікарем поводив себе адекватно, орієнтувався в часі та обстановці, чітко відповідав на їх запитання та виконував їх вказівки, висловлював свої заперечення, його поведінка та координація цілком відповідала обстановці, при цьому просив урахувати, що він є військовослужбовцем, звертав увагу на стан свого здоров`я, зокрема на те, що має численні контузії у зв`язку із виконанням службових обов`язків, що підтверджується медичними документами.
Симптоми, які були виявлені уповноваженою особою як ознаки наркотичного сп`яніння, могли бути, на його думку, наслідками саме цих подій.
Відповідно до медичної картки стаціонарного хворого № 2505 від 30.03.2026 року, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ХОЗЗНПД» ХОР з діагнозом при госпіталізації – розлад адаптації зі змішаною тривожно-депресивною реакцією та інсомнією; супутній діагноз: наслідки контузії легкого ступеню у вигляді ерозії рогівки лівого ока і часткова низхідна атрофія зорового нерва лівого ока; травма пов`язана із захистом Батьківщини.
Відповідно до медичної картки стаціонарного хворого № 674364 Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П.Філатова Національної Академії медичних наук України», ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 22.05.2026 року до 01.06.2026 року з діагнозом: оптична нейропатія, міопія слабкого ступеню, початкова вікова катаракта.
Тому вищевказані дії поліцейського свідчать про формальний характер проведення огляду та ставлять під сумнів наявність визначених законом підстав для його проведення.
При цьому суд першої інстанції не надав жодної оцінки достовірності та об`єктивності ознак спяніння, які слугували підставою для направлення водія на огляд, а фактично обмежився формальним посиланням на наявність таких ознак у матеріалах справи, не перевіривши, чи підтверджуються вони доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема, відеозаписом, поведінкою водія, результатами первинного огляду та клінічного обстеження, іншими обставинами справи.
Сам по собі факт складання відповідного направлення водія на проведення огляду, в якому вписані ознаки наркотичного спяніння, не може бути достатньою правовою підставою для узаконення такого огляду.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та є належними, допустимими, достатніми та такими, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом підтверджують його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 показав, що 26 лютого 2026 року о 00 год 46 хв у місті Хмельницькому на вулиці Свободи, 3/1, керував транспортним засобом Фольксваген Транспортер, д.н.з. НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не відмовлявся, натомість пояснював, що він є військовослужбовцем, наркотичних засобів не вживає, однак у зв`язку із контузією має порушення темпу, ритму та плавності мовлення.
У медичному закладі відмовився від пропозиції здати біологічний матеріал (забір сечі), оскільки це потрібно було робити під наглядом працівника поліції, що для нього було принизливо.
Указував, що повідомляв працівникам поліції та медичним працівникам про бажання здавати кров на відповідний аналіз наркотичного сп`яніння, від огляду не відмовлявся.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції інспектор 2-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону УПП в Хмельницькій області Ляшков І.О. показав, що 26 лютого 2026 року о 00 год 46 хв у місті Хмельницькому на вулиці Свободи, 3/1, під час дії комендантської години було виявлено транспортний засіб Фольксваген Транспортер, д.н.з. НОМЕР_1 . Указаний транспортний засіб було зупинено та виявлено у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим вони доставили його до закладу охорони здоров`я. для проведення медичного огляду. 
У медичному закладі водій пройшов клінічне обстеження, але відмовився здавати біоматеріал (сечу) в присутності поліцейських та наполягав, щоб здати кров або ін. 
Допитана лікар-психіатр КНП «ХОЗЗНПД» ХОР ОСОБА_2 показала, що 26 лютого 2026 року до медичного закладу на медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння було доставлено працівниками поліції ОСОБА_1 .
Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти вказаний огляд та здати найчуттєвішу речовину, якою є сеча, від чого останній відмовився, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 лютого 2026 року № 223.
При цьому ОСОБА_1 повністю пройшов клінічне обстеження, але наполягав на здачі крові, бо не бажав здавати біоматеріал (сечу) в присутності поліцейських.
Визнала, що медичний заклад не забезпечений відповідним обладнанням для дослідження іншого біологічного середовища, окрім сечі, яка досліджується шляхом тестування.
При цьому апеляційний суд наголошує на тому, що відповідно до вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Метою такого лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження – газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження.
Другий набір ємностей зберігається при температурі мінус 20 °C протягом 90 днів у закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.
Для дослідження на наркотичні, психотропні та лікарські засоби у другий набір ємностей відбирається не менше ніж 80 мл сечі та 20 мл крові.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки інших біологічних середовищ.
Проаналізувавши зібрані докази та обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що переконливих доказів ухилення або відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння матеріали справи та відеозапис не містять.
Ураховуючи викладене, слід констатувати, що сам огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог, встановлених ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є передчасним, необґрунтованим та таким, що ґрунтується тільки на припущеннях.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.
У рішенні по справі «Кобець проти України» зазначено, що суд відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» доказування, який, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність поза будь-яким розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Халупка С.В. задовольнити.
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП  ОСОБА_1  закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду Матущак М.С.