ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року		Справа № 380/27639/23 пров. № А/857/24588/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р. М., суддів Димарчук Т. М.,Сала П. І., розглянув в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення (головуючий суддя Хома Олена Петрівна, м. Львів) у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області визнання дій протиправними,-
Короткий зміст вимог
Позивач, від імені якого діє представник, звернувся до суду із заявою в порядку статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до якої просить встановити спосіб і порядок виконання рішення суду у цій справі в частині, що стосується зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач) виплатити перераховану суму пенсії ОСОБА_1 (далі - позивач) на стягнення з відповідача перерахованої, але не виплаченої позивачу суми доплати до пенсії. Заява мотивована тим, що відповідач на виконання рішення суду у цій справі здійснив перерахунок розміру пенсії позивача за спірний період, але в частині виплати заборгованості по пенсії рішення суду залишається тривалий час невиконаним через недостатність фінансування відповідача з Державного бюджету України. Оскільки відповідач протягом строку, що перевищує два місяці, не виконав рішення суду, яке набрало законної сили, у спорі, що стосується надання особі пенсійних виплат, то заявник на підставі абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України просить суд змінити спосіб та порядок виконання цього рішення зобов`язального характеру на стягнення з відповідача перерахованої, але не виплаченої позивачу суми доплати до пенсії.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою від 14 квітня 2026 року суд задовольнив заяву уповноваженого представника позивача та змінив спосіб і порядок виконання судового рішення у цій справі в частині «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 », на «стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 різницю між фактично сплаченою та належною до сплати сумою пенсії у в розмірі 64000грн». Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення у справі, що стосується одержання особою пенсійних виплат, не виконане відповідачем більше двох місяців з причин, що суттєво ускладнюють його виконання (відсутність у розпорядженні відповідача необхідного фінансування з Державного бюджету України). На момент звернення із заявою про встановлення/зміну способу і порядку виконання рішення позивачу не виплачена заборгованість по пенсії, нарахована на виконання рішення суду, а період невиконання відповідачем рішення становить більше двох місяців.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 14 квітня 2026 року, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена за неправильного застосування норм процесуального права, а тому її потрібно скасувати. Покликається на те, що ГУ ПФУ на виконання рішення суду провело перерахунок та виплату пенсії позивачу. Різницю між перерахованим і фактично виплаченим розміром пенсії включено у відповідний реєстр, виплата за яким буде проведена з урахуванням Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821, тому підстав для задоволення заяви щодо способу виконання судового рішення немає. Виплата заборгованості по пенсії одним платежем в межах двох місяців неможлива з огляду на відсутність в розпорядженні відповідача відповідних бюджетних асигнувань. Також стверджує, що суд фактично змінив зміст та суть раніше ухваленого у справі судового рішення, що є істотним порушенням норм процесуального права та підставою для скасування судового рішення.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Суд на підставі частини четвертої статті 304 КАС України дійшов висновку, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Обставини справи, встановлені судом
У справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області визнання дій протиправними суд постановив таке рішення від 03.01.2024:
- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб";
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням виплачених сум.
Це рішення набрало законної сили. На виконання рішення суду відповідач 06.02.2024 здійснив перерахунок розміру пенсії позивача за період з 01.07.2021 по 29.02.2024 та визначив доплату до пенсії в сумі 64000 грн.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Оскільки в бюджеті ГУ ПФУ не було виділено фінансування на виплату згаданої забогованості по пенсії, то сума доплати включена відповідачем у відповідний реєстр, виплата за яким буде проведена за наявності фінансування з Державного бюджету України. 
До Львівського окружного адміністративного суду підставі абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України надійшла заява про встановлення/зміну способу та порядку виконання рішення суду у цій адміністративній справі із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити дії (виплатити перераховану суму пенсії) на інший - стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії, обгрунтована тим, що боржник не виконав рішення суду про виплату стягувачу пенсії у строк, що перевищує два місяці.
Релевантні джерела права та акти їхнього тлумачення:
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Положеннями абзацу першого частини першої статті 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Частиною третьою статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 
Законом України від 21 листопада 2024 року № 4094-ІХ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень” (далі також - Закон № 4094-ІХ), який набрав чинності 19.12.2024, внесені зміни до розділу 4 КАС України "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах". Також Законом № 4094-ІХ КАС України доповнений статтями 382-1 – 382-3. На підставі частини дев`ятої статті 382-3 КАС України суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу. 
Положення частини третьої статті 378 КАС України Законом №4094-IX були доповнені абзацом другим такого змісту: 
“Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.”.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 378 КАС України в редакції Закону №4094-IX (постанова від 28.10.2025 у справі № 380/7706/22):
«57. Водночас, з 19 грудня 2024 року положення частини третьої статті 378 КАС України на підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень від 21 листопада 2024 року №4094-IX (далі Закон №4094-IX) були доповнені абзацом другим такого змісту: Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат..
58. Ця норма встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати.
59. Згідно із пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
60. Як зазначено у пояснювальні записці до проєкту Закону №4094-ІХ (https://itd.rada.gov.ua/billinfo/Bills/pubFile/1861803 ) він був ухвалений як елемент виконання Україною зобов`язань у межах групи справ Іванов (№40450/04)/Бурмич (№46852/13) і Національної стратегії розв`язання проблеми невиконання судових рішень, схвалену розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №1218-р.
61. Метою внесення змін до процесуального закону є забезпечення реального виконання судових рішень, а не формальне підтвердження обов`язку суб`єкта владних повноважень.
62. Зміни до частини третьої статті 378 КАС України, внесені Законом №4094-ІХ, запроваджують автоматичний наслідок у вигляді можливості зміни способу виконання після двох місяців невиконання рішення.
63. З цього приводу Верховний Суд зазначає, що прийняттям Закону №4094-ІХ Верховна Рада України змінила концепцію статті 378 КАС України, запровадивши самостійну підставу для зміни судом способу виконання судового рішення.
64. Крім того, Верховна Рада України цим законодавчим актом усунула необхідність для позивача звертатися з новим позовом для стягнення вже нарахованих, але невиплачених сум, визнавши це непропорційним і таким, що підриває ефективність судового захисту.
65. Виходячи з мети цих змін, судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 129-1 Конституції України… […].
77. Суд вважає неправомірним будь-який формалістичний підхід до тлумачення статті 378 КАС України, який дозволяє суб`єкту владних повноважень зловживати процесуальними правами шляхом затягування виконання рішення, особливо у випадках, коли такий підхід нівелює реальне поновлення прав заявника.
78. Водночас позиція Верховного Суду, відображена, зокрема, в ухвалі від 03 березня 2025 року у справі №160/5259/20, послідовно підкреслює, що формальне виконання зобов`язань без реального відновлення прав особи є неприпустимим, особливо у справах щодо пенсійних виплат. Судовий контроль має гарантувати ефективний захист соціальних прав.
79. Вищенаведений правовий підхід Верховного Суду полягає в тому, що метою судового контролю за виконанням рішення суду є не лише перевірка звіту боржника, а й забезпечення фактичного поновлення прав. Якщо виконання рішення про зобов`язання вчинити дії блокується неправомірною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, суд зобов`язаний обрати інший спосіб виконання, який забезпечить безумовне і реальне поновлення прав, а саме - стягнення коштів.
80. У свою чергу зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості у розмірі 313587,00 грн є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем. Відтак, суди обґрунтовано здійснили заміну невиконаного зобов`язання нарахувати та виплатити грошові кошти на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області цих коштів для забезпечення належної реалізації права позивача».
Позиція суду апеляційної інстанції
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішення суду у цій справі, яке набрало законної сили, на момент звернення із відповідною заявою про встановлення/зміну способу та порядку його виконання тривалий час не виконано в повному обсязі, оскільки відповідач не виплатив позивачу доплату до пенсії в розмірі 64000 грн. більше двох місяців. 
Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу у цій справі, керувався статтею 378 КАС України в редакції Закон № 4094-IX, та дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення у цій справі шляхом стягнення з відповідача (ГУ ПФУ в області) різниці між фактично виплаченою та належною до сплати сумою доплати до пенсії у вказаному розмірі.
Аргументи відповідача на обґрунтування апеляційної скарги зводилися до такого: - ГУ ПФУ в області виконало рішення суду у цій справі, оскільки перерахувало пенсію позивачу за спірний період, пенсія з дати перерахунку виплачується позивачу в повному розмірі; - заборгованість за попередній період обліковується ГУ ПФУ у відповідному реєстрі та виплачується позивачу в установленому КМУ в постанові від 14.07.2025 № 821 порядку, за рахунок бюджетних призначень ПФУ, в межах відповідних бюджетних надходжень, з урахуванням дати надходження рішення до органу ПФУ та дати набрання судовим рішенням законної сили; - в ГУ ПФУ в області відсутні бюджетні асигнування з державного бюджету для виплати особі доплати до пенсії, нарахованої на виконання рішення суду, в повному обсязі; - зміна способу виконання рішення суду із зобов`язання здійснити перерахунок та виплату особі пенсії на стягнення з відповідача на користь особи конкретної суми заборгованості є зміною рішення по суті, що підтверджується численними висновками Верховного Суду.

Колегія суддів апеляційного суду визнає правильними висновки суду першої інстанції, викладені в оскарженій ухвалі, а аргументи боржника відхиляє як помилкові з огляду на такі мотиви:

1. Оскільки заборгованість по виплаті пенсії у значній сумі залишається не виплаченою позивачу впродовж тривалого періоду часу, суд: - відхиляє аргументи боржника про виконання ним рішення суду як помилкові; - визнає слушними аргументи заявника про те, що наведені ГУ ПФУ обставини свідчать про те, що виконання рішення суду є істотно ускладненим з огляду на відсутність в ГУ ПФУ впродовж більше двох місяців поспіль бюджетних асигнувань в розмірах, що дозволили б йому погасити заборгованість по пенсії позивача; 

2. аргументи боржника щодо неможливості зміни способу виконання рішення суду у спосіб, про який просить стягувач, а також покликання на численну практику Верховного Суду з цього питання є очевидно помилковими: 
- боржник ігнорує зміни, внесені законодавцем в статтю 378 КАС України та наводить аргументи, котрі були слушними в минулому - з огляду на зміст редакції частини третьої статті 378 КАС України, що була чинною до 18.12.2024. Дійсно, впродовж п`яти років (2019-2024) існували усталені підходи касаційного суду до застосування статті 378 КАС України у її взаємозв`язку із положеннями статті 245 КАС України щодо способів захисту прав особи та відповідних повноважень суду обирати один із них з метою ефективного захисту прав особи; відповідно до цих підходів зміна способу виконання рішення про перерахунок та виплату пенсії на стягнення заборгованості по пенсії трактувалася як зміна рішення по суті, що не допускається на стадії його виконання. Проте законодавець шляхом прийняття Закону № 4094-IX змінив правове регулювання спірних правовідносин, щодо якого були сформульовані згадані ГУ ПФУ висновки касаційного суду. Починаючи з 19.12.2024 зміна судом першої інстанції способу і порядку виконання судового рішення щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат на стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат прямо та безальтернативно передбачена законом за умови, що цей суб`єкт владних повноважень не виконує судового рішення протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили. Отже, внаслідок зміни правового регулювання відповідні аргументи боржника та висновки суду касаційної інстанції, на які покликається ГУ ПФУ, є нерелевантними для цілей вирішення цієї заяви стягувача;
- зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання відповідача, оскільки заборгованість по виплаті пенсії перед позивачем у конкретній сумі нарахована самим відповідачем;
- оскільки ГУ ПФУ, визначивши розмір заборгованості по пенсії перед стягувачем, не виконало рішення суду щодо виплати перерахованої пенсії в строк, що значно перевищує два місяці, то за таких обставин існує чітка та недвозначна підстава для прийняття судом першої інстанції рішення про зміну способу виконання рішення суду на стягнення заборгованості по пенсії з суб`єкта владних повноважень;

3. аргументи боржника щодо відсутності в ГУ ПФУ достатніх бюджетних асигнувань для виплати стягувачу заборгованості по пенсії на підставі Закону №2262 одним платежем в межах двох місяців, на переконання апеляційного суду, доводять таке: - свідчать про поважність причин невиконання боржником рішення суду щодо виплати стягувачу заборгованості по пенсії (в контексті відсутності підстав для притягнення керівника до відповідальності за невиконання рішення суду); - підтверджують існування об`єктивних перешкод для виконання ГУ ПФУ рішення суду щодо виплати стягувачу заборгованості по пенсії, що фінансується з Державного бюджету України, в межах двомісячного строку. А отже - існують передбачені частиною третьою статті 378 КАС України підстави для зміни способу та порядку виконання рішення суду.

4. Обраний судом першої інстанції підхід до тлумачення та застосування абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України відповідає релевантному висновку Верховного Суду, сформованому в постанові від 28.10.2025 у справі № 380/7706/22.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на те, що апеляційний суд визнав доводи апеляційної скарги помилковими та такими, що не спростовують правильні висновки суду першої інстанції, то апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
За правилами статті 139 КАС України понесені апелянтом судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на нього.
Керуючись ст. 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у справі № 380/27639/23 – без змін.
Понесені апелянтом судові витрати покласти на нього.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя	 	Р. М. Москаль  	
судді	 	Т. М. Димарчук 	
 	  	 П. І. Сало    	
Повне судове рішення складено 05.06.26.