Справа № 716/424/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.05.2026 м. Заставна 

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складi:
головуючого судді Шевчук Р.М.,
при секретарі судового засідання Єлащуку Р.Г.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Заставнівського районного суду Чернівецької області справу за позовною заявою  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до Горішньошеровецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітніх дітей:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулася до Заставнівського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до Горішньошеровецької сільської ради, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати за неповнолітніми дітьми право власності на 1/3 частку в порядку спадкування за законом, на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з 2006 року перебувала у цивільному шлюбі із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначає, що під час цивільного шлюбу у них народилися троє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Факт батьківства підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Вказувала, що після смерті ОСОБА_8 , залишилося спадкове нерухоме майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.
Діти є спадкоємцями першої черги за законом після свого батька відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України.
Зазначає, що вона, як законний представник неповнолітніх дітей, подала заяву про прийняття спадщини від їх імені до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області, Малітовської Тетяни Миколаївни, у встановлений законом 6-місячний термін (до 13 грудня 2018 р.). 
Однак нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність належно оформленого правовстановлюючого документа. 
Дана обставина зумовила необхідність звернення до суду з даним позовом про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом.
Просила позовні вимоги задоволити та визнати за неповнолітніми дітьми право власності на спадкове нерухоме майно на 1/3 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 07.04.2026 року витребувано матеріали спадкової справи.
Позивачка ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітніх дітей в підготовче судове засідання не з`явилася, в її інтересах представником ОСОБА_9 подано до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Представник відповідача Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку.
До суду від представника відповідача надійшла заява, в якій останній зазначив, що Горішньошеровецька сільська ради Чернівецького району Чернівецької області не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу за відсутності представника їх представника. Позов визнають.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх
учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. 
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд, дослідивши письмові докази в справі в їх сукупності та взаємозв`язку, врахувавши заяви сторін, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до положень ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з позовною заявою за правилами позовного провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , є батьком трьох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджено копіями їх свідоцтв про народження, де в графі «батько» зазначений ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 .
Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 
Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 , є його неповнолітні діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З копії матеріалів спадкової справи за № 201/2018, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала заяву в інтересах малолітніх дітей від 27.06.2018 року до приватного нотаріуса Чернівецького нотаріального округу Чернівецької області Бурдейної Г.П. про прийняття спадщини за законом після смерті батька дітей. Крім цього, встановлено, що інших спадкоємців немає.
У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав.
Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України - спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також: особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняти. 
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
За правилами ч. | ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. 
Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.
Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згіднонаказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року.
Згідно з п.4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).
З виписки з рішення №5/130 від 11 травня 1985 виконкому Заставнівської районної Ради народних депутатів про дозвіл будівництва індивідуального житлового будинку вбачається, що було розглянуте рішення виконкому Г.Шерівецької сільської ради народних депутатів № 4/4 від 25 квітня 1985 року, відповідно до якого ОСОБА_5 , надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці площею 0,06 га, виділеній рішенням загальних зборів колгоспників (зборів уповноважених, наказу дирекції радгоспу) Шевченка № 6 від 21 грудня 1984 року.
20.06.1992 року, виконавчий комітет Горішньошеровецької сільської Ради народних депутатів Заставнівського району, ОСОБА_5 , видано (рос.мовою) - "свидетельство о праве личной собственности на жилой дом" - який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету Заставнівської районної Ради народних депутатів № 83/5 від 05.05.1989 року.
З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який виготовлений 27.12.2024 року КП Кадубовецької сільської ради «Заставнівський районне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок по АДРЕСА_1 побудовано в 1983 році.
Рішенням виконавчого комітету Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №14 від 10 травня 2024 року упорядковано адресу житлового будинку в АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , та визначено адресу: АДРЕСА_2 .
Пленум Верховного Суду України у п.9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. 
Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинки в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості.
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 43 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; - виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.
Довідкою від 12 грудня 2023 року, виданою Горішньошеровецькою сільською радою Чернівецького району Чернівецькою області стверджено те, що згідно запису в погосподарській книзі за (2021-2025) роки № 12-0563 сторінка 99, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , належав житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . 
Таким чином, досліджені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , побудоване відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування в погосподарській книзі.
06 лютого 2025 року позивачка ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітніх дітей звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейної Г.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Зміст правовідносин в даній справі полягає у тому, що спірний житловий будинок, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , успадкований неповнолітніми дітьми позивачки як спадкоємцями за законом, однак те, що за життя спадкодавець не оформив належним чином свої майнові права на нерухоме майно позбавляє неповнолітніх дітей можливості оформити належне їм право на спадщину в нотаріальному порядку.
Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємиці на отримання спадщини, а її право в такому випадку підлягає судовому захисту.
Встановлено, що право власності на спадкове майно (житловий будинок) не оформлене, правовстановлюючі документи на нього відсутні.
Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки неоформлення належним чином спадкових прав спадкодавцем та відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Таким чином, враховуючи, що спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_5 , є його діти -  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , інших спадкоємців немає, а сам факт відсутності державної реєстрації права власності на спадкове майно, не позбавляє спадкодавця власності на спірне майно, вимоги позивачки яка діє в інтересах неповнолітні дітей які є спадкоємцями за законом є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Іншого способу захисту свого права, окрім як звернення до суду з даним позовом у позивачки немає.
Крім того, з врахуванням заяви відповідача про визнання позову, суд відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову.
На підставі ст.ст. 392, 1218, 1261, 1266, 1268, 1273 ЦК України, керуючись статтями 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Чернівецького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя       Шевчук Р.М.