ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2026 Справа № 914/683/26 

За позовом: Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління», Львів,
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Сулими Галини Франківни, м. Львів,
про: стягнення 24 114 грн
Суддя І. Б. КОЗАК
Без виклику сторін.
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позовну заяву Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» до Фізичної особи-підприємця Сулими Галини Франківни про стягнення 24 114 грн.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Правова позиція позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 16-Г, чим порушено вимоги «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м.Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016 року.
Виявивши порушення, позивачем було скеровано відповідачу вимогу Департаменту містобудування Львівської міської ради від 20.07.2021 №23/Р-18-2316, якою запропоновано добровільно усунути допущене порушення у зазначений у вимогах термін. Проте, відповідач вимоги ДМ ЛМР про демонтаж не виконав.
Департамент містобудування Львівської міської ради видав наказ №149 від 11.08.2021 «Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)», яким доручено КП «Адміністративно-технічне управління демонтувати самовільно встановлену рекламну конструкцію відповідача в примусовому порядку.
На підставі зазначеного наказу, самовільно встановлену конструкцію зовнішньої реклами відповідача було демонтовано позивачем із залученням підрядних організацій, що підтверджується Актом проведення демонтажу спеціальних конструкцій №13 від 08.09.2021. Загальна вартість витрат, понесених позивачем у зв`язку з демонтажем, транспортуванням та зберіганням конструкцій зовнішньої реклами відповідача станом на момент подання позову складає 24 114 грн.
Попередній розрахунок судових витрат:
- 2662,4 грн - сума сплаченого судового збору.
Правова позиція відповідача.
Відповідач проти задоволення позову заперечив частково із підстав наведених у відзиві на позовну заяву (вх.№9903/26 від 08.04.2026), в обґрунтування своїх заперечень посилається на наступне:
- листи-вимоги відповідача від 29.10.2021 №2410-10-6866 та від 24.06.2024 №2410-10-3129 про сплату витрат не надходили на поштову адресу ФОП Сулим Г.Ф. та, відповідно, нею не отримувались. Доказів вручення ФОП Сулим Г.Ф. зазначених документів позивачем не долучено;
- відповідачем було розміщено три вивіски – вивіска №1 з написом «BARTEK», вивіска №2 з написом «WOJCIK» та вивіска №3 з написом «GUESS KIDS». Демонтаж вказаних вивісок здійснено позивачем 08.09.2021 у позаробочий час магазину і без присутності продавців магазину, ФОП Сулим Г.Ф. чи її уповноважених представників.
- у подальшому дві з демонтованих позивачем 08.09.2021 вивіски - вивіска №1 з написом «BARTEK» та вивіска №3 з написом «GUESS KIDS», були повернуті відповідачу та розміщенні ним безпосередньо у приміщенні магазину на прост. В.Чорновола, буд. 16-Г у м. Львові, у зв`язку з чим не могли перебувати на зберіганні у КП «Адміністративно-технічне управління», що підтверджується долученою до відзиву на позов фотофіксацією станом на 25.09.2021.
- відповідачем отримувались дозволи на влаштування вивісок орієнтовно у 2012, при здійсненні торгівельної діяльності у магазинах по вул. Городоцькій (вул. Наливайка, 20) у м. Львів та по вул. І.Франка, 9 у м. Львів, які знаходяться у центральній частині м. Львова, діяльність яких на даний час припинено. Про необхідність отримання дозволу на розміщення вивісок поза межами центральної частини м. Львова ФОП Сулим Г.Ф. до моменту їх демонтажу не була обізнана.
- позивачем не подано жодного належного та допустимого доказу про понесення ним витрат у розмірі 24 114 грн, на зберігання демонтованих вивісок які були розміщені за адресою: м. Львів, прост. В.Чорновола, буд 16-Г, у період з 08.09.2021 по 09.09.2022.
- надання позивачем у підтвердження заявлених позовних вимог накладної №65 від 08.09.2021, підписану уповноваженими представниками сторін, згідно якої конструкція (вивіска) передана комірнику - Крижанівському І.Ф. на склад для зберігання, наказу КП «Адміністративно-технічне управління» №301К від 22.10.2020 наказу про прийняття на роботу комірника Крижанівського І.Ф., копії посадової інструкції для комірника КП «Адміністративно-технічне управління», не є доказами понесення позивачем витрат у розмірі 24114,00 грн за зберігання демонтованих 08.09.2021 вивісок, належних ФОП Сулим Г.Ф., оскільки вказані документи свідчать про організацію позивачем своєї господарської діяльності, але не свідчать про облік заявлених до стягнення витрат у встановленому законом порядку – відповідно до вимог Податкового кодексу України. 
- зберігання демонтованих 08.09.2021 вивісок відповідача - вивіски №1 з написом «BARTEK» та вивіски №3 з написом «GUESS KIDS», взагалі не здійснювалось, оскільки станом на 25.09.2021 вказані вивіски знаходились у приміщенні магазину ФОП Сулим Г.Ф. за адресою: м. Львів, просп. В.Чорновола, буд. 16-Г.
- сума ПДВ не може включатись до витрат та не може бути предметом стягнення у господарській справі, як складова суми заявленої позовної вимоги, оскільки позивач не є державним органом (органом податкової служби), на який покладено обов`язок стягувати суми податків.
На підставі наведеного відповідач просить суд у задоволенні позову в частині стягнення витрат за зберігання демонтованих МАФ (вивісок) у розмірі 18615 грн та ПДВ у розмірі 4019 грн відмовити за безпідставністю, судові витрати у справі покласти на позивача. Проти задоволення позову в частині стягнення 1480 грн витрат на демонтаж, транспортування конструкцій не заперечив.
Позивач проти аргументів відповідача заперечив (вх.№10202/26 від 10.04.2026), підтримав позовні вимоги у повному обсязі.
Обставини справи.
20.07.2021 Департамент містобудування Львівської міської ради направив відповідачу вимогу №23/Р-18-2316, зі змісту якої вбачається, що ФОП Сулим Г.Ф. порушено вимоги Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, затверджених, рішенням виконкому №21025 від 11.11.2016, оскільки самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) на зовнішній поверхні будинку за адресою просп. Чорновола, 16-Г, у якої відсутній паспорт малої архітектурної форми (вивіски) та лист уповноваженого органу про відповідність. 
Вказано, що вивіска складається з 3-х конструкцій, розміри конструкцій вивіски – 1,90 х 0,80 м (місце №1); 1,90 х 0,80 м (місце №2); 0,90 х 0,80 (місце №3).
Запропоновано в термін до 02.08.2021 усунути вказане порушення та демонтувати малу архітектурну форму (вивіску), про що письмово повідомити позивача. Роз`яснено, що в разі невиконання цієї вимоги конструкція вивіски буде демонтована примусово.
Згідно списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих №7966 вимогу від 20.07.2021 надіслано відповідачу за адресою 79056, м. Львів, вул. Реміснича, 16/2. 
Вказана вимога залишена без відповіді та задоволення, докази отримання відповідачем вимоги у матеріалах справи відсутні.
11.08.2021 Департамент містобудування Львівської міської ради видав наказ № 149 «Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)», за змістом якого КП «Адміністративно-технічне управління» зобов`язано демонтувати самовільно встановлені вивіски за адресою просп. Чорновола, 16-Г до 08.04.2022.
Виконуючи вказаний наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради, 08.09.2021 КП «Адміністративно-технічне управління» із залученням підрядної організації здійснило примусовий демонтаж самовільно встановленої вивіски ФОП Сулим Г.Ф., про що було складено акт проведення демонтажу спеціальних конструкцій № 13 від 08.09.2021.
Демонтаж самовільно встановленої малої архітектурної форми (вивіски) відповідача проводив підрядник ФОП Флис Т.І. згідно договору про надання послуг №18/05/21 від 18.05.2021.
Вартість робіт по демонтажу самовільно встановленої малої архітектурної форми (вивіски) 08.09.2021 на просп. Чорновола, 16-Г склала 1480 грн (за три конструкції), що підтверджується рахунком на оплату №0809 від 08.09.2021 та актом надання послуг № 0809 від 08.09.2021. Оплата витрат за демонтаж самовільно встановлених рекламних конструкцій, малої архітектурної форми(вивіски) підряднику ФОП Флис Т.І. підтверджується платіжною інструкцією №2726 від 15.09.2021.
Згідно розрахунку позивача ФОП Сулим Г.Ф. зобов`язана відшкодувати КП «Адміністративно-технічне управління» кошти в розмірі 24 114 грн, з яких: 
- витрати на демонтаж, транспортування конструкцій в розмірі 1480 грн;
- витрати на зберігання демонтованих конструкцій в розмірі 18 615 грн;
- 20% податку на додану вартість в розмірі 4019 грн.
Позивач звертався до відповідача з листами-вимогами від 29.10.2021 №2410-10-6866; від 24.06.2024 №2410-10-3129 про повернення витрат, понесених КП «Адміністративно-технічне управління» у зв`язку з демонтажем та зберіганням конструкцій, однак відповіді не отримав.
Станом на дату винесення рішення відповідачем не подано доказів сплати коштів.
Оцінка суду.
Щодо стягнення 1480 грн витрат за демонтаж вивіски.
Відповідно до ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Статтею 1 Закону України «Про рекламу» передбачено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб, призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.
Розповсюджувач реклами, за умовами ст. 1 вказаного Закону, - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.
Розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та у порядку, встановленому цими органами на підставі Типових правил, що затверджені Кабінетом Міністрів України (ст. 16 Закону України «Про рекламу»).
Згідно з пунктом 24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі-Типові правила), виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.
Відповідно до пунктів 1, 4 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, в установлених законом.
Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковими для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Відносини, які виникають у зв`язку із встановленням малих архітектурних форм (вивісок) у місті Львові, розміщення яких передбачено законодавством України, процедуру встановлення архітектурних форм (вивісок) та правові відносини між органами місцевого самоврядування і фізичними та юридичними особами, які виникають у процесі розташування архітектурних форм (вивісок), врегульовано Порядком розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у місті Львові, затвердженим рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 11 листопада 2016 року № 1025 (зі змінами та доповненнями), який також регламентує загальні вимоги до їх розміщення (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 1.7. Порядку, паспорт малої архітектурної форми (вивіски) це проектна документація, яка є підставою, для встановлення малої архітектурної форми (вивіски). Паспорт малої архітектурної форми (вивіски) виготовляє власник (користувач) вивіски у разі відсутності на дану будівлю паспорта комплексного розміщення малих архітектурних форм. Узгоджений паспорт розміщення малих архітектурних форм (вивісок) підлягає внесенню у реєстр погоджених проектів малих архітектурних форм (вивісок), ведення якого забезпечує КП «Адміністративно-технічне управління».
Пунктом 1.7. Порядку, передбачено, що самовільно встановлена мала архітектурна форма (вивіска) - елемент декоративного оздоблення фасаду будинку, який розміщується з порушенням вимог діючого Порядку.
Відповідно до пункту 5.3. Порядку відповідальність за розміщення малої архітектурної форми (вивіски), міцність, стійкість, безпеку, відповідність погодженому паспорту, цілісність фасаду будівлі після монтажу/демонтажу малої архітектурної форми (вивіски), несе власник або уповноважена власником особа.
За умовами підпункту 6.1.1. пункту 6.1. Порядку самовільно встановлені малі архітектурні форми (вивіски) підлягають демонтажу.
Пунктом 6.3. Порядку встановлено, що демонтаж таких малих архітектурних форм (вивісок) повинен провести власник (користувач) малої архітектурної форми (вивіски) самостійно за власний рахунок у термін, вказаний у вимозі уповноваженого органу. Малі архітектурні форми (вивіски), власники яких не виконали у встановлений термін вимог уповноваженого органу про добровільний демонтаж (або отримання паспорта), вносяться до наказу на примусовий демонтаж.
Відтак Департаментом містобудування ЛМР видано наказ № 149 від 11.08.2021 «Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)», зокрема, щодо демонтування самовільно встановлених рекламних конструкцій ФОП Сулим Г.Ф. в примусовому порядку. 
Такий наказ незаконним не визнавався.
Пунктом 6.6. Порядку передбачено, що примусовий демонтаж малих архітектурних форм (вивісок) організовує Підприємство за наказом уповноваженого виконавчого органу Львівської міської ради, проект якого готує орган, який здійснює нагляд за станом малої архітектурної форми (вивіски).
Відповідно до пункту 13.3. Правил благоустрою м. Львова, затверджених Ухвалою сесії Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011 (далі Правила) самочинно встановлені рекламні засоби, вивіски демонтує КП «Адміністративно-технічне управління», в порядку встановленому виконавчим комітетом ЛМР.
Під час проведення демонтажу можуть бути присутні власник або користувач малої архітектурної форми (вивіски), представники державних органів, міських служб та інших організацій (пункт 6.6. Порядку). Примусовий демонтаж малих архітектурних форм (вивісок) оформлюється актом (2 примірники), який підписують: власник (користувач) малої архітектурної форми (вивіски) (у разі його присутності при демонтажу), представник підприємства та представник організації, яка здійснювала демонтаж. До акта додається в обов`язковому порядку фотофіксація місця розташування малої архітектурної форми (вивіски) до і після демонтажу (пункт 6.7. Порядку). У разі відсутності власника малої архітектурної форми (вивіски) при демонтажу або його відмови від підписання акта демонтажу (про що робиться відповідна відмітка на акті), другий примірник акта підприємство у п`ятиденний термін надсилає поштою за місцем реєстрації власника рекомендованим листом (якщо встановлено його місцезнаходження) (пункт 6.8. Порядку).
Згідно з пунктами 6.9., 6.10. Порядку після проведення демонтажу складається акт демонтажу малої архітектурної форми (вивіски) із зазначенням характеру робіт та їх вартості, який підписує Підприємство (замовник) та організація або особа (виконавець), що надавали послуги з демонтажу. Демонтовані малі архітектурні форми (вивіски) зберігаються на складі Підприємства.
Як зазначає позивач, на виконання наказу Департаменту економічного розвитку ЛМР позивачем із залученням підрядника ФОП Флис Т. І. проведено демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, а також транспортування таких на склад оператора для зберігання згідно Акту проведення демонтажу спеціальних конструкцій №13 від 08.09.2021. 
Такий акт направлено на адресу відповідачки у встановленому порядку, зважаючи на її відсутність при демонтажі. Однак, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази отримання вказаних актів відповідачем.
Пунктом 13.4. Правил передбачено, що витрати з проведення демонтажу самовільно встановлених рекламних конструкцій, вивісок, їх транспортування та зберігання відшкодовують їх власники:
- п. 13.4.1. за демонтаж та транспортування спеціальної конструкції у розмірі фактичних витрат;
- п. 13.4.2. за зберігання спеціальної конструкції у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожну добу зберігання.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.
Послуги з демонтажу вивіски (що складається з трьох конструкцій, розміри – 1,90 х 0,80 м (місце №1); 1,90 х 0,80 м (місце №2); 0,90 х 0,80 (місце №3), вартістю 1480 грн підтверджуються долученими до матеріалів справи Актом проведення демонтажу спеціальних конструкцій № 13 від 08.09.2021 та Актом наданих послуг № 0809 від 08.09.2021. 
Відповідач проти задоволення позову в частині стягнення 1480 грн витрат на демонтаж, транспортування конструкцій не заперечив.
Враховуючи наведене позов в цій частині підлягає до задоволення.
Щодо стягнення 18 615 грн витрат на зберігання демонтованої конструкції.
Відповідно до пункту 6.13 Порядку розміщення малих архітектурних форм м.Львова, облік та тимчасове зберігання демонтованих малих архітектурних форм (вивісок) здійснює у встановленому порядку Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління».
Демонтовані малі архітектурні форми (вивіски) зберігаються у спеціально відведених для цього місцях (сховищах, складах тощо).
Отже, Правилами благоустрою м. Львова, а також Порядком розміщення малих архітектурних форм м. Львова визначено обов`язок позивача зберігати самовільно встановлені рекламні конструкції або малі архітектурні форми (вивіски) на складі, однак, дана обставина підлягає доведенню на загальних підставах.
Так, до позовної заяви долучено накладну №65 від 08.09.2021 зі змісту якої вбачається, що ФОП Флис Т.І. відпустив Крижанівському І.Ф. 11 об`єктів серед яких 3 рекламні конструкції ФОП Сулим Г.Ф., демонтовані на просп. Чорновола, 16-Г.
Однак, з вказаної накладної не вбачається, що саме КП «Адміністративно - технічне управління» прийняло демонтовані конструкції на відповідальне зберігання, не зазначено яка конструкція (адреса знаходження конструкції), з якого і по який час зберігається (зберігалась) та на якому складі, не вказано посаду відповідальної особи, яка отримала конструкцію.
Долучений до матеріалів справи наказ №301-н від 22.10.2020 про прийняття на роботу Крижанівського І.Ф. у відділ оперативного реагування як комірника складу, не спростовує відсутності належної інформації в накладній та не є доказом понесення позивачем витрат на зберігання демонтованих 08.09.2021 вивісок, належних ФОП Сулим Г.Ф.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту зберігання вивісок відповідача та понесених у зв`язку з таким зберіганням витрат. Таким чином, вимога про стягнення 18 615 грн витрат на зберігання конструкції не підтверджена матеріалами справи, а тому до задоволення не підлягає.
Щодо нарахування позивачем 20 % податку на додану вартість.
Податок на додану вартість (далі - ПДВ) це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем, але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець (податковий агент).
Відповідно до статті 193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: 20 відсотків.
Відповідно до підпункту б) п. 14.1.185 ст. 185 Податкового кодексу України з метою оподаткування постачанням послуг, зокрема, є постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку.
Згідно зі ст. 37.2 розділу 5 ПК України, податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони митної справи пов`язує сплату ним податку.
Статтею 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних та нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.
Щодо застосування податку на додану вартість при визначені розміру понесених позивачем витрат, то у листі ДФС України від 28.10.2016 №23363/6/99-99-15-03-02-15 зазначено, що якщо кошти надходять до платника податків в рахунок оплати вартості поставлених таким платником товарів/послуг, в тому числі які постачаються в рамках виконання програми благоустрою міста чи інших подібних програм, які для цілей оподаткування ПДВ є об`єктом оподаткування, то на дату зарахування таких коштів на банківський рахунок платника податку платник зобов`язаний визначити податкові зобов`язання виходячи з вартості таких товарів/послуг.
З огляду на наведене, оскільки на момент звернення з позовом відповідач не оплатив понесених скаржником витрат за демонтаж самовільно встановленої малої архітектурної форми (вивіски) у розмірі 1480 грн, то позивач не міг нарахувати на вказану суму ПДВ та сплатити його. Таким чином правомірним є стягнення з відповідача 296 грн ПДВ за демонтаж самовільно встановленої малої архітектурної форми (вивіски).
Відтак позов підлягає до задоволення частково.
Судові витрати.
Сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача частково - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сулими Галини Франківни (адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» (адреса: 79005, Львівська обл., місто Львів, площа Міцкевича, будинок 6/7, ідентифікаційний код 13804591) 1480 грн витрат на демонтаж конструкцій, 296 грн податку на додану вартість та 195,95 грн судового збору.
3. В задоволенні решти позову – відмовити.
4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Суддя Козак І.Б.