Справа № 486/14/26 
Провадження № 2/386/264/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
21 травня 2026 року
Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - Червоненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання – Онуфрак В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі. Голованівськ Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив :
Представник позивача - адвокат Столітній М.М., звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 13.12.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором укладено Договір №5173163 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Сума наданого відповідачу кредиту становила 10 000, 00 грн. строком на 360 днів (з 13.12.2024 по 08.12.2025), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало повністю та надало йому кредит в сумі 10 000, 00 грн. шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 31.07.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 31/07/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань виникла заборгованість у розмірі 49 097,88 грн., яка складається з: 9999, 99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 21 097,89 грн. – сума процентів нарахованих первісним кредитором; 13 000,00 – сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 130 календарних днів, 5 000,00 грн. – штрафні санкції, яку просить позивач стягнути відповідача, а також покласти на нього судові витрати. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позов не подавав.
За таких обставин, враховуючи неявку відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача, відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 282 ЦПК України. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові .
Зі змісту ч. 1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що 13.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в електронному вигляді, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, укладено електронний Кредитний договір №5173163. Відповідно до умов договору сума наданого відповідачу кредиту складає 10 000, 00 грн., строк на 360 днів, періодичність сплати процентів кожні 20 днів, процентна ставка – фіксована, проценти нараховуються за стандартною та/або зниженою процентною ставкою в залежності від умов, що детально відображено в договорі.
Факт надання відповідачу кредитних коштів позивач підтверджує довідкою, наданою директором ТОВ «УПР» про перерахування 13.12.2024 року 10 000, 00 грн. на картку відповідача.
Крім того, факт перерахування коштів в сумі 10 000, 000 грн. на картковий рахунок відповідача 13.12.2024 року підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ували суду від 08.04.2026 року про витребування доказів. 
Згідно з наданим ТОВ «Лінеура Україна» розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором №5173163 від 13.12.2024 року станом на 31.07.2025 складає 36 097, 88 грн.. 
31.07.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК«Фінтраст Капітал» уклали договір факторингу № 31/07/2025, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступає, а «ФК «Фінтраст Капітал» набуває права грошової вимоги до боржників за договорами, що відображені в реєстрі.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників додаток № 1 до Договору факторингу № 31/07/2025 від 31.07.2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги за Договором №5173163, боржником за яким являється ОСОБА_1 .
На момент набуття позивачем права грошової вимоги до ОСОБА_1 загальна сума заборгованості за Договором №5173163 становила 36 097,88 грн., з них 9 999, 99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 21 097,89 грн. - заборгованість за процентами, 5 000, 00 грн. – заборгованість по штрафним санкціям.
Згідно з наданим позивачем розрахунком за 130 календарних дні (01.08.2025 – 08.12.2025) ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» нарахувало відповідачу проценти в сумі 13 000, 00 грн. (процентна ставка 1%).
Враховуючи зазначені норми права та надані суду докази суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором №5173163 від 13.12.2024 у розмірі 44 097,88 грн., яка складається з: 9999, 99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 21 097,89 грн. – сума процентів нарахованих первісним кредитором; 13 000,00 – сума заборгованості за процентами нарахована ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 130 календарних днів, позивачем доведено.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій за договором, суд зазначає наступне. 
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України). Нарахування штрафної санкції за договором № 4912581 від 23.08.2024 року в сумі 5 000,00 грн. ТОВ «Лінеура Україна» здійснено після 24.02.2022, тобто у період дії в Україні воєнного стану. 
Відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафної санкції за договором №5173163 від 13.12.2024 року в сумі 5 000,00 грн. задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором №5173163 від 13.12.2024 року у розмірі 44 097,88 грн., яка складається з: 9999, 99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 21 097,89 грн. – сума процентів нарахованих первісним кредитором; 13 000,00 – сума заборгованості за процентами нарахована ТОВ «ФК«Фінтраст Капітал» за 130 календарних днів.
У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2422,40 грн.
Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 175,70 грн. (44 097,88 грн. х 2 422,40 грн. : 49 097,88 грн.).
Згідно з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Позивачем понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 10 000, 00 грн., на підтвердження яких позивачем до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 року, заявку №14180 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року на загальну суму 10 000,00 грн., рахунок про оплату №14180-22/12-2025 від 22.12.2025 року адвокату Столітньому М.М. вартості послуг за надання правової допомоги в розмірі 10 000 грн., акт №14180 прийому – передачі виконаних робіт згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року від 22.12.2025 року.
Враховуючи, що позивачем надані належні докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, вони підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 8981, 63 грн. (10000 х 89,8163%/100%), адже такі витрати підтверджено документально і клопотань про їх зменшення у зв`язку з їх неспівмірністю від відповідача не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 23, 81, 83, 89, 141, 133, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» загальну суму заборгованості за договором № 5173163 від 13.12.2024 року у розмірі 44 097,88 грн., судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 175,70 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8981, 63 грн.. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Д. В. Червоненко