ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року	м. Одеса	Справа № 915/1449/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Савицького Я.Ф.,
суддів: Аленіна О.Ю.
Принцевської Н.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури
на рішення Господарського суду Миколаївської області
від 26 січня 2026 року (повний текст складено 30.03.2026)
у справі № 915/1449/24
за позовом Керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Єланецької селищної ради
до відповідача Фермерського господарства «ТАНДЕМ»
про стягнення коштів за користування земельною ділянкою

суддя суду першої інстанції: Олейняш Е.М.
місце винесення рішення: м. Миколаїв, вул.Адміральська,22, Господарський суд Миколаївської області, -
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 керівник Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Єланецької селищної ради позивач) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Фермерського господарства «ТАНДЕМ» (відповідач) про стягнення з відповідача Фермерського господарства «ТАНДЕМ» на користь Єланецької селищної ради кошти в сумі 205 568, 81 грн. за користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером 4823081000:04:000:0404 площею 131,5786 га, яка розташована в межах Єланецької селищної ради Вознесенського району Миколаївської області за період з квітня 2017 року по грудень 2022 року включно. Також Керівник Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області просить суд стягнути з відповідача на користь 2 466, 82 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.
Позовні вимоги мотивовані посиланням на положнння ст.53 Господарсько-процесуального кодексу України, а саме, у період з 20.06.2013 (з моменту укладання Договору оренди водного об`єкту) до 02.08.2023 (момент реєстрації права оренди земельної ділянки за Фермерським господарством «ТАНДЕМ») відповідач використовував замельну ділянку площею 131,5786 га, цільове призначення 10.07 для рибогосподарських потреб в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом водосховищем, площею 103,6432 га без оформлення належним чином права користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, чим порушені норми Податкового кодексу України. Таким чином, у період з квітня 2017 по грудень 2022 підлягають стягненню кошти з Фермерського господарства «ТАНДЕМ» за фактичне користування земельною ділянкою.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2026 у справі №915/1449/24 (суддя Олейняш Е.М.) у задоволенні позову Керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Єланецької селищної ради до Фермерського господарства «ТАНДЕМ» про стягнення коштів за користування земельною ділянкою відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4823081000:04:000:0404 перейшло до Єланецької селищної ради лише 27.05.2021, саме з цієї дати вказаний орган місцевого самоврядування набув права вимоги щодо стягнення коштів за користування спірною земельною ділянкою та, відповідно, права на звернення до суду з таким позовом. Як вбачається з наведеного прокуратурою розрахунку, за період січень–грудень 2021 року ФГ «ТАНДЕМ» нараховано 57 932,86 грн, тоді як за період з січня–грудень 2022 року визначено від`ємне значення у сумі 75 755,58 грн. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки у період з квітня 2017 року до 27.05.2021 Єланецька селищна рада не була власником спірної земельної ділянки, а відтак не мала права вимоги щодо стягнення недоотриманих коштів за її використання за вказаний період, тобто є неналежним позивачем у цій частині спору. Водночас після переходу права власності на земельну ділянку до Єланецької селищної ради заборгованість, відповідно до наданого розрахунку, відсутня.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2026 у справі №915/1449/24 та ухвалити нове, яким позов задовольнити. 
Вимоги апелянта обґрунтовані неповним дослідженням судом першої інстанції обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Скаржник в апеляційній скарзі посилаєтьсяється на наступні обставини:
- суд першої інстанції прийняв рішення в порушення вимог ч.ч.5,16 ст.51 Водного кодексу України, ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст.284.1 Податкового кодексу України, в наслідок використання відповідачем земельної ділянки площею 131,5786 га без діючого договору оренди земельної ділянки, без врахування рішень органів місцевого самовряжування щодо ставок плати за землю, недоотримано плати за користування вказаною земельною ділянкою у сумі 205 568,81 грн., що призвело до втрат місцевими бюджетами коштів на зазначену суму;
- з момннту укладання договору оренди водного об`єкту у відповідача виник й обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на земельну ділянку водного фонду, на який цей об`єкт розташований. Вказаний обов`язок відповідач не виконав, чим поорушив вимоги ст.1212 ЦК України;
- оскаржуване рішення спричиняє недоотримання бюджетом територіальної громади коштів, які б були отримані, у випадку користування відповідачем земельною ділянкою з виконанням свого обов`язку щодо здійснення оплати за таке користування у належному розмрі та які необхідні для фінансування соціально-економічних сфер життєдіяльності, особливо в період та умовах воєнного стану.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 14.04.2026, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Аленіна О.Ю., Принцевської Н.М.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2026 вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури було відкладене до надходження витребуваних цією ж ухвалою з Господарського суду Миколаївської області матеріалів справи №915/1449/24 до суду апеляційної інстанції.
27.04.2026 матеріали справи №915/1449/24 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.
04.05.2026 ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26 січня 2026 року у справі № 915/1449/24, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; позивачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам цієї справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання х процесуальних питань.
14.05.2026 від Фермерського господарства «ТАНДЕМ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого проств відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2026 у даній справі – залишити без змін.
У поданому відзиві представник Фермерського господарства «ТАНДЕМ» зазначив, що договір оренди водного об`єкта був укладений строком на 25 років, у період з 20.06.2013 по 20.06.2038.
Крім того, 20.06.2013 між Єланецькою районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «ТАНДЕМ» укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду строком на 364 дні, відповідно до умов якого відповідачу передано у користування земельну ділянку водного фонду загальною площею 131,5786 га із визначенням розміру орендної плати.
Представник відповідача вказує, що Фермерське господарство «ТАНДЕМ» протягом усього періоду користування належним чином виконує умови укладених договорів, використовує орендований об`єкт відповідно до його цільового призначення та не допускає порушень ані договірних зобов`язань, ані вимог чинного законодавства.
Також у відзиві наголошено, що твердження прокурора щодо використання відповідачем земельної ділянки водного фонду площею 131,5786 га є необґрунтованим та не підтвердженим належним і допустимим доказом. За доводами відповідача, фактично Фермерське господарство «ТАНДЕМ» використовувало водний об`єкт разом із земельною ділянкою під ним площею 103,6 га, тоді як будь-яких доказів використання всієї площі 131,5786 га прокурором до матеріалів справи не надано.
Окрім цього, представник відповідача звертає увагу суду на те, що до 27.05.2021 спірна земельна ділянка водного фонду перебувала у державній власності, у зв`язку із чим Єланецька селищна рада не була її власником, не виступала стороною спірних земельних чи договірних правовідносин, а відтак не могла вважатися потерпілою особою та не набула права вимоги у спірних правовідносинах, зокрема на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.
Апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Разом з цим Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Савенкова проти України» від 02.05.2013, «Папазова та інші проти України» від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
З огляду на зазначене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану – постійні тривали повітряні тривоги, відключення електропостачання та інші чинники тощо; приймаючи до уваги навантаження суду, перебування членів апеляційної колегії у відпустках, відрядженнях та лікарняних, принцип незмінності складу суду, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційна скарга Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, але, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як встановлено місцевим господарським судом, судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20.06.2013 між Єланецькою районною державною адміністрацією як Орендодавцем та Фермерським господарством «Тандем» як Орендарем укладено Договір оренди водного об`єкта.
Згідно з пунктом 1.1 договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне володіння та користування водний об`єкт загальнодержавного значення площею водного дзеркала 103,6432 га для цілей риборозведення, вирощування та вилову риби. Вказаний водний об`єкт розташований на території Возсіятської сільської ради Єланецького району, а гідротехнічна споруда перебуває на балансі Возсіятської сільської ради.
Положеннями пункту 2.2 договору сторони погодили, що передача водного об`єкта в оренду не тягне переходу права власності на нього до орендаря.
Відповідно до пункту 3.1 договору строк його дії визначено у 25 років — з 20.06.2013 до 20.06.2038.
Пунктом 4.1 договору передбачено обов`язок Орендаря сплачувати орендну плату за користування водним об`єктом у грошовій формі з розрахунку 30 грн на рік за кожен гектар водного дзеркала. Сплата орендної плати здійснюється щомісячно до 30 числа відповідного місяця.
Згідно з пунктом 5.1 договору Орендодавець зобов`язався передати Орендарю водний об`єкт разом із гідротехнічною спорудою у межах, визначених договором, на підставі акта приймання-передачі, який мав бути підписаний одночасно з укладенням договору.
Відповідно до пункту 7.1 договору Орендар зобов`язався прийняти у користування водний об`єкт площею водного дзеркала 103,6432 га та приступити до його використання після підписання договору і погодження його у встановленому порядку з органами охорони навколишнього природного середовища та обласним виробничим управлінням водного господарства.
Договір підписано сторонами та скріплено їх печатками.
Крім того, 21.06.2013 Договір погоджено заступником начальника Миколаївського обласного управління водних ресурсів.
Разом із тим, у пункті 3 розділу «Додатки до договору» зазначено, що невід`ємним додатком до договору є акт приймання-передачі водного об`єкта в оренду. Водночас у матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі саме водного об`єкта.
Натомість прокуратурою до матеріалів справи долучено Акт приймання-передачі земельної ділянки від 20.06.2013, який є Додатком №1 до Договору оренди землі. Відповідно до зазначеного акту Єланецька районна державна адміністрація передала, а Фермерське господарство «Тандем» прийняло земельну ділянку сільськогосподарського призначення (водний об`єкт) загальною площею 131,5786 га, розташовану в межах території Возсіятської сільської ради.
Також 20.06.2013 між Єланецькою районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Тандем» укладено Договір оренди землі.
Відповідно до пункту 1 договору Орендодавець надав, а Орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку водного фонду, розташовану на території Возсіятської сільської ради.
Згідно з пунктом 2 договору в оренду передано земельну ділянку загальною площею 131,5786 га, яка повністю відноситься до земель водного фонду.
Пунктом 3 договору встановлено, що на земельній ділянці знаходиться гідротехнічна споруда — гребля, а сама земельна ділянка передається орендарю разом із цією спорудою.
Відповідно до пункту 8 договору його укладено строком на 364 дні. Також передбачено переважне право орендаря на поновлення договору на новий строк за умови письмового повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку його дії.
Пунктом 14 договору визначено, що земельна ділянка передається для риборозведення, а відповідно до пункту 15 цільовим призначенням земельної ділянки є землі водного фонду (ставок).
Згідно з пунктом 42 договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації.
Договір підписано сторонами та скріплено печаткою Фермерського господарства «Тандем».
Разом із тим, матеріали справи не містять доказів проведення державної реєстрації зазначеного договору оренди землі.
Додатком №1 до договору є акт приймання-передачі земельної ділянки від 20.06.2013, згідно з яким Єланецька районна державна адміністрація передала, а Фермерське господарство «Тандем» прийняло земельну ділянку площею 131,5786 га, розташовану в межах території Возсіятської сільської ради. Акт підписано обома сторонами.
15.02.2022 Фермерське господарство «Тандем» звернулося до Єланецької селищної ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки орієнтовною площею 131,5786 га для рибогосподарських потреб.
Рішенням Єланецької селищної ради №12 від 09.06.2022 та рішенням №9 від 11.11.2022 відповідачу було надано відповідні дозволи щодо розроблення документації із землеустрою та нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер 4823081000:04:000:0404.
Надалі рішенням Єланецької селищної ради №9 від 02.06.2023 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 131,5786 га для рибогосподарських потреб, а також затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки, відповідно до якої нормативна грошова оцінка становить 3 166 220,06 грн.
Крім того, зазначеним рішенням передбачено необхідність приведення договору оренди водного об`єкта від 20.06.2013 у відповідність до вимог чинного законодавства та встановлено новий розмір орендної плати як за земельну ділянку, так і за водний об`єкт.
26.06.2023 між Єланецькою селищною радою та Фермерським господарством «Тандем» укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди водного об`єкта від 20.06.2013.
Указаною додатковою угодою сторони, зокрема, виклали пункт 1.1 договору в новій редакції, відповідно до якої орендарю передається у користування земельна ділянка кадастровий номер 4823081000:04:000:0404 площею 131,5786 га для рибогосподарських потреб у комплексі з розташованим на ній водним об`єктом — ставком площею 103,6432 га.
Також змінено умови щодо орендної плати, визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки та встановлено окремий розмір плати за користування земельною ділянкою і водним об`єктом.
Додаткову угоду підписано сторонами та скріплено їх печатками.
07.02.2013 Відділом Держгеокадастру у Єланецькому районі відкрито Поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером 4823081000:04:000:0404 площею 131,5786 га.
Згідно з відомостями Поземельної книги земельна ділянка належала до земель водного фонду державної форми власності та мала цільове призначення — для рибогосподарських потреб.
В подальшому, 09.01.2023, до Державного земельного кадастру внесено відомості про зміну форми власності земельної ділянки з державної на комунальну.
26.07.2023 за Єланецькою селищною радою зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку, а 02.08.2023 за Фермерським господарством «Тандем» зареєстровано право оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом — ставком площею 103,6432 га строком до 20.06.2038.
Також 02.08.2023 до Державного реєстру речових прав внесено виправлення щодо опису об`єкта оренди, а саме уточнено, що предметом користування є земельна ділянка в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом.
З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між Єланецькою районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Тандем» виникли ще у 2013 році та були спрямовані на передачу у користування водного об`єкта разом із земельною ділянкою водного фонду для рибогосподарських потреб.
Договором оренди водного об`єкта від 20.06.2013 передбачено, що передача водного об`єкта в оренду не тягне переходу права власності на нього до орендаря. Строк дії договору встановлено тривалістю 25 років — з 20.06.2013 по 20.06.2038. Орендна плата за користування водним об`єктом визначена у розмірі 30 грн за 1 гектар водного дзеркала на рік та підлягала щомісячній сплаті у грошовій формі.
Разом із тим, у матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі саме водного об`єкта, який відповідно до умов договору мав бути його невід`ємним додатком. Натомість прокуратурою до матеріалів справи долучено акт приймання-передачі земельної ділянки, складений як додаток до окремого договору оренди землі.
Також 20.06.2013 між тими ж сторонами укладено Договір оренди земельної ділянки водного фонду. Відповідно до його умов ФГ «Тандем» передано у строкове платне користування земельну ділянку площею 131,5786 га, розташовану на території Возсіятської сільської ради, для рибогосподарських потреб. До складу земельної ділянки входили землі водного фонду та гідротехнічна споруда (гребля), яка передавалась орендарю разом із земельною ділянкою.
Договір оренди землі був укладений строком на 364 дні та передбачав переважне право орендаря на його поновлення. Водночас умовами договору встановлено, що він набирає чинності лише після його державної реєстрації.
Матеріалами справи підтверджується, що державна реєстрація договору оренди землі проведена не була, хоча сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки площею 131,5786 га.
Надалі, після переходу земельної ділянки до комунальної власності Єланецької селищної ради, сторони вживали заходів щодо приведення існуючих правовідносин у відповідність до вимог чинного законодавства.
Зокрема, у 2022 році ФГ «Тандем» звернулося до Єланецької селищної ради з клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та технічної документації із нормативної грошової оцінки земельної ділянки водного фонду площею 131,5786 га для рибогосподарських потреб.
На підставі відповідних рішень Єланецької селищної ради було затверджено проект землеустрою, нормативну грошову оцінку земельної ділянки та визначено необхідність приведення Договору оренди водного об`єкта від 20.06.2013 у відповідність до вимог чинного законодавства.
У зв`язку із цим 26.06.2023 між Єланецькою селищною радою та ФГ «Тандем» укладено Додаткову угоду № 1 до договору оренди водного об`єкта, якою сторони уточнили предмет оренди та погодили передачу в користування земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 4823081000:04:000:0404 площею 131,5786 га в комплексі із розташованим на ній водним об`єктом площею водного дзеркала 103,6432 га.
Крім того, додатковою угодою сторони погодили новий розмір орендної плати як за земельну ділянку, так і за водний об`єкт, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Матеріалами справи також підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером 4823081000:04:000:0404 була сформована та зареєстрована ще 07.02.2013 як земельна ділянка водного фонду для рибогосподарських потреб площею 131,5786 га. Первісно земельна ділянка перебувала у державній власності, а з 09.01.2023 — у комунальній власності Єланецької селищної ради.
У подальшому право комунальної власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано за Єланецькою селищною радою, а право оренди — за ФГ «Тандем» на підставі договору оренди водного об`єкта та додаткової угоди до нього.
Матеріалами справи підтверджується, що ФГ «Тандем» упродовж тривалого часу здійснювало платежі за користування земельною ділянкою та водним об`єктом, що підтверджується актами комісій з визначення збитків, договором про відшкодування втрат бюджету від фактичного землекористування, а також інформацією органів ДПС щодо декларування та сплати податкових зобов`язань за користування земельною ділянкою водного фонду.
Окрім того, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2025 у справі № 915/859/24, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2025, встановлено, що ФГ «Тандем» користується спірною земельною ділянкою та водним об`єктом на підставі чинних договірних правовідносин, оформлених договором оренди водного об`єкта від 20.06.2013 та Додатковою угодою № 1 від 26.06.2023.
Суди у зазначеній справі дійшли висновку про відсутність підстав для застосування негаторного способу захисту, оскільки користування земельною ділянкою та водним об`єктом здійснюється відповідачем на правовому титулі договірного користування.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, повторному доказуванню не підлягають.
За результатами розгляду наданих матеріалів встановлено, що питання фактичного користування ФГ «Тандем» земельною ділянкою водного фонду та пов`язані з цим розрахунки збитків неодноразово були предметом розгляду уповноважених комісій та органів місцевого самоврядування.
Так, 18.07.2016 за результатами засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам при районній державній адміністрації складено Акт № 2, відповідно до якого на підставі звернення ФГ «Тандем» визначено розмір збитків (неодержаного доходу) у зв`язку з використанням земельної ділянки площею 103,6 га на території Возсіятської сільської ради за період з 03.06.2016 по 31.12.2016 у сумі 26 337,74 грн.
Аналогічно, 06.04.2017 комісією за участю представників районної державної адміністрації, органів Держгеокадастру та фіскальної служби складено Акт № 146, яким також за заявою ФГ «Тандем» визначено розмір збитків за користування земельною ділянкою без належно оформлених документів площею 103,6 га за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 у сумі 48 319,04 грн.
При цьому, відповідно до офіційної інформації Єланецької селищної ради, наданої листом № 86/12-21 від 22.06.2025, документація щодо визначення збитків за період 2018– 2021 років відсутня, оскільки відповідні акти комісії до органу місцевого самоврядування не передавалися у зв`язку з переходом земельної ділянки у комунальну власність у грудні 2020 року.
Надалі, у зв`язку з необхідністю врегулювання правовідносин фактичного землекористування, рішенням Єланецької селищної ради № 7 від 09.06.2022 «Про укладення договорів про відшкодування втрат бюджету від недоотримання коштів за фактичне землекористування» передбачено укладення відповідних договорів із землекористувачами та встановлено строк сплати відповідних сум.
На виконання зазначеного рішення 09.06.2022 між Єланецькою селищною радою та ФГ «Тандем» укладено Договір № 24 про відшкодування втрат бюджету від недоотримання коштів за фактичне землекористування, яким сторони врегулювали питання користування земельною ділянкою площею 131,0 га, що фактично використовується для рибогосподарських потреб без належного оформлення правовстановлюючих документів за відповідний період.
Умовами зазначеного договору передбачено обов`язок землекористувача сплатити визначену суму втрат бюджету, а також прямо закріплено, що така сплата не звільняє від обов`язку оформлення права користування земельною ділянкою у встановленому законом порядку. Договір укладено на добровільних засадах, набув чинності з моменту підписання та належним чином зареєстрований у книзі обліку відповідних договорів.
Факт виконання зазначених зобов`язань підтверджується інформацією Єланецької селищної ради, згідно з якою 11.10.2023 ФГ «Тандем» сплатило визначену суму в повному обсязі за користування земельною ділянкою водного фонду за 2022 рік.
Крім того, дані Головного управління ДПС у Миколаївській області свідчать, що ФГ «Тандем» системно декларувало та сплачувало податкові зобов`язання з орендної плати за землю за період 2014–2023 років, при цьому податковий борг відсутній, що підтверджує здійснення регулярних платежів за користування спірною земельною ділянкою.
Розмір таких нарахувань щорічно визначався податковим органом та сплачувався у повному обсязі, зокрема як за період користування земельною ділянкою площею 103,6 га, так і з урахуванням подальших змін щодо площі 131,5786 га.
Додатково слід зазначити, що результати перевірок та участі спеціалістів у межах кримінального провадження, оформлені довідкою Управління Південного офісу Держаудитслужби від 20.09.2024, містять висновки про можливе недоотримання бюджетом коштів у зв`язку з користуванням земельною ділянкою без належного оформлення правовстановлюючих документів. Разом з тим такі висновки мають оціночний характер та ґрунтуються на припущеннях щодо режиму використання земельної ділянки, а не на остаточно встановлених судом фактах.
Таким чином, зібрані у справі матеріали свідчать, що користування ФГ «Тандем» земельною ділянкою та водним об`єктом здійснювалося у межах фактично існуючих договірних відносин, які поступово були приведені у відповідність до вимог законодавства, а всі нараховані платежі та визначені суми фактичного користування були врегульовані та сплачені.
Саме наведені обставини у їх сукупності були покладені в основу звернення до суду з даним позовом.
Проаналізувавши апеляційну скаргу в межах її доводів, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Відповідно до статті 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті водними об`єктами (у тому числі морями, річками, озерами, водосховищами, болотами), а також островами, не вкритими лісовою рослинністю, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм (крім земель, зайнятих лісами), гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також смугами відведення під такі об`єкти, і береговими смугами водних шляхів.
За змістом статті 51 Водного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) водні об`єкти (їх частини) місцевого значення, а також ставки, розташовані у басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися у користування на умовах оренди виключно для визначених законом цілей, зокрема риборозведення, виробництва сільськогосподарської та промислової продукції, а також для лікувальних, оздоровчих, культурно-рекреаційних потреб.
При цьому законодавець імперативно закріпив заборону відступлення орендарем права користування водним об`єктом (його частиною) іншим суб`єктам господарювання, що виключає можливість зміни суб`єкта користування поза встановленими законом процедурами.
Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється уповноваженими суб`єктами владних повноважень у межах компетенції, визначеної Земельним кодексом України, із обов`язковим дотриманням процедур погодження, встановлених спеціальним водним та екологічним законодавством, а також за умови укладення відповідного договору оренди.
Умови користування водним об`єктом, строк оренди та розмір орендної плати визначаються виключно договором оренди, що укладається на засадах свободи договору з урахуванням імперативних приписів публічного права.
З прийняттям Закону України №963-IX від 04.11.2020, який набрав чинності 02.03.2021, законодавець трансформував правову модель користування водними об`єктами, передбачивши їх надання у користування у комплексі із земельною ділянкою, на якій вони розташовані, на умовах договору оренди землі, з поширенням правового режиму оренди земельної ділянки на відповідний водний об`єкт.
Таким чином, у чинній редакції статті 51 Водного кодексу України закріплено концепцію єдиного об`єкта оренди (земельна ділянка + водний об`єкт), що обумовлює виникнення у орендаря кумулятивного обов`язку щодо сплати орендних платежів як за земельну ділянку, так і за користування водним об`єктом.
Перехідними положеннями зазначеного Закону встановлено, що договори, укладені до набрання ним чинності, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, а їх подальше поновлення здійснюється у порядку, передбаченому земельним законодавством, без проведення земельних торгів, що свідчить про збереження стабільності раніше виниклих договірних конструкцій.
Відповідно до положень статей 78, 80, 83, 84, 122– 125 Земельного кодексу України земля в Україні перебуває у межах приватної, комунальної та державної власності, а повноваження щодо розпорядження земельними ділянками здійснюються відповідними органами публічної влади в межах делегованої законом компетенції.
Право оренди земельної ділянки, як речове право похідного характеру, виникає виключно з моменту його державної реєстрації, що є юридичним фактом, який завершує формування правовідносин користування.
Законом України № 1423-IX від 28.04.2021 внесено системні зміни до земельного законодавства, відповідно до яких з 27.05.2021 землі державної власності за межами населених пунктів у межах територіальних громад презюмуються як такі, що переходять у комунальну власність відповідних територіальних громад, за винятком прямо визначених законом категорій земель.
Зазначений перехід має нормативно-правовий характер і не залежить від волевиявлення сторін, однак не впливає на чинність раніше виниклих речових та зобов`язальних прав, у тому числі орендних правовідносин.
За приписами статті 206 Земельного кодексу України використання земель є платним, а відповідна плата справляється у формах земельного податку або орендної плати, що відображає публічно-правову природу земельних платежів та їх фіскальну функцію.
Згідно з положеннями Податкового кодексу України, земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є різними за своєю правовою природою обов`язковими платежами, що обумовлено різними підставами виникнення обов`язку їх сплати.
Водночас відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки наділений правом вимагати усунення будь-яких порушень його прав, у тому числі шляхом відшкодування завданих збитків, незалежно від того, чи пов`язані такі порушення з позбавленням володіння.
За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула або зберегла майно (кошти) без достатньої правової підстави за рахунок іншої особи, зобов`язана повернути останній відповідне майно незалежно від характеру такого набуття (поведінка сторін, третіх осіб чи юридичні факти).
Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, у випадку фактичного користування земельною ділянкою без належного оформлення речових правовідносин та за відсутності договору оренди або за відсутності його державної реєстрації, відносини сторін не можуть кваліфікуватися як договірні, а підлягають регулюванню нормами глави 83 Цивільного кодексу України як кондикційні.
Отже, ключовою юридичною передумовою застосування статті 1212 Цивільного кодексу України є встановлення відсутності належної правової підстави для набуття або збереження майна, що виключає конкуренцію з договірними способами захисту.
Судами встановлено, що у 2013 році між Єланецькою районною державною адміністрацією та ФГ «Тандем» укладено договір оренди водного об`єкта строком до 2038 року, а також договір оренди земельної ділянки водного фонду площею 131,5786 га, який, однак, не був зареєстрований у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим речове право оренди земельної ділянки не набуло юридичного оформлення.
Надалі, внаслідок змін адміністративно-територіального та земельного устрою, а також у зв`язку з набранням чинності Законом України №1423-IX, відповідні повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою перейшли до Єланецької селищної ради.
У 2023 році сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди водного об`єкта, якою врегульовано питання використання земельної ділянки у комплексі з водним об`єктом, що свідчить про подальше формалізоване оформлення правовідносин.
Водночас матеріалами справи, зокрема даними податкової звітності, інформацією контролюючих органів та актами перевірок, підтверджується фактичне використання земельної ділянки відповідачем у спірні періоди без належного оформлення речових прав та без повного внесення обов`язкових платежів у встановленому законом розмірі.
У контексті наведеного колегія суддів виходить із того, що з 27.05.2021 Єланецька селищна рада набула статусу власника спірної земельної ділянки та, відповідно, суб`єкта права вимоги щодо захисту порушеного права комунальної власності.
Фактичне користування земельною ділянкою без належної правової підстави, за відсутності зареєстрованого права оренди у спірні періоди, об`єктивно свідчить про збереження відповідачем коштів, які підлягали сплаті як орендна плата, що зумовлює застосування до спірних правовідносин конструкції безпідставного збагачення.
Таким чином, заявлені вимоги підлягають правовій кваліфікації як вимоги про повернення безпідставно збережених коштів у розумінні статті 1212 ЦК України, що узгоджується з усталеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду.
З урахуванням системного аналізу норм матеріального права та встановлених фактичних обставин колегія суддів доходить висновку, що правові підстави для набуття або збереження відповідачем коштів за користування земельною ділянкою у спірний період відсутні, у зв`язку з чим такі кошти підлягають стягненню на користь власника земельної ділянки в порядку статті 1212 ЦК України.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, виходить із того, що обов`язок апеляційного перегляду полягає не у повторному дослідженні всіх обставин справи як таких, а у перевірці правильності застосування норм матеріального та процесуального права до встановлених судом першої інстанції фактичних обставин, які не спростовані належними та допустимими доказами.
Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції, заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури в апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, обґрунтовуючи свої доводи, зокрема, фактом безпідставного, на його думку, користування відповідачем земельною ділянкою без належно оформленого договору оренди, що, за твердженням скаржника, призвело до недоотримання бюджетом коштів у сумі 205 568,81 грн.
Колегія суддів вважає наведені доводи такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, з огляду на таке.
Аргументи апелянта про порушення вимог частин 5, 16 статті 51 Водного кодексу України, статей 125, 126 Земельного кодексу України та норм податкового законодавства зводяться до твердження про відсутність у відповідача належним чином оформленого права оренди земельної ділянки та, як наслідок, про безпідставне збереження ним коштів у вигляді несплаченої орендної плати.
Разом з тим, зазначені доводи є похідними від правової позиції скаржника про автоматичне виникнення у відповідача обов`язку укласти та зареєструвати договір оренди земельної ділянки одночасно з укладенням договору оренди водного об`єкта.
Колегія суддів не може погодитися з таким підходом, оскільки він не враховує системного змісту земельного та водного законодавства, а також правової природи речових прав на землю, які відповідно до статті 125 Земельного кодексу України виникають виключно з моменту державної реєстрації.
Сам по собі факт укладення договору оренди водного об`єкта, навіть у разі його погодження уповноваженими органами, не породжує автоматичного виникнення зареєстрованого речового права на земельну ділянку та не може підміняти собою процедуру державної реєстрації права оренди землі.
Відтак, твердження апелянта про наявність у відповідача «обов`язку» зареєструвати право оренди як безумовного юридичного наслідку укладення договору оренди водного об`єкта є юридично необґрунтованим та таким, що виходить за межі приписів чинного законодавства.
Доводи скаржника про наявність у діях відповідача складу безпідставного збагачення у розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України ґрунтуються на припущенні про відсутність будь-яких правових підстав користування земельною ділянкою.
Водночас судом першої інстанції встановлено, що правовідносини сторін у відповідні періоди не були позбавлені правового регулювання, оскільки користування земельною ділянкою здійснювалося у межах існуючого договору оренди водного об`єкта та подальших договірних і адміністративних рішень органів місцевого самоврядування, які визначали умови такого користування.
Отже, висновок про «відсутність правової підстави» у розумінні статті 1212 ЦК України є передчасним та не відповідає критеріям, сформульованим у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, згідно з якими кондикційні зобов`язання можуть застосовуватися лише за умови повного відпадіння або відсутності договірного регулювання спірних правовідносин.
Таким чином, доводи апелянта фактично підміняють собою оцінку характеру правовідносин, яка вже була надана судом першої інстанції на підставі повного та всебічного дослідження доказів у справі.
Посилання скаржника на те, що оскаржуване рішення призводить до недоотримання коштів місцевим бюджетом та негативно впливає на фінансування соціально-економічних потреб територіальної громади, колегія суддів розцінює як аргументацію загального характеру, яка не має самостійного правового значення для вирішення спору.
Зазначені обставини, навіть у разі їх підтвердження, самі по собі не можуть бути підставою для висновку про наявність цивільно-правового обов`язку відповідача у розумінні статті 1212 ЦК України поза межами встановленого законом предмета доказування.
Бюджетний інтерес територіальної громади, хоча й є суспільно значущим, не може підміняти собою вимоги законності, визначеності правової підстави зобов`язання та дотримання встановлених процедур набуття речових прав на землю.
Інше тлумачення призвело б до розширеного застосування норм про безпідставне збагачення поза межами їх правової природи, що суперечить усталеній судовій практиці Верховного Суду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції фактичних обставин та до розширеного тлумачення норм матеріального права, яке не ґрунтується на їх системному та буквальному змісті.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, надав належну правову кваліфікацію встановленим обставинам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у заявленому обсязі.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваного рішення, передбачені статтями 277, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційним судом не встановлені.
За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Миколаївської області 26.01.2025 у справі №915/1449/24 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури – без задоволення.
Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати апелянта по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Миколаївської області 26.01.2026 у справі №915/1449/24 залишити без змін, апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Аленін О.Ю.