Справа № 405/1180/25
2/405/1366/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2026 Подільський районний суд міста Кропивницького в складі
головуючої судді: Шевченко І.М.
з участю секретаря : Мишевець Т.І.
відповідача: ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 від імені та в інтересах якої діє адвокат Попович Світлана Михайлівна до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 позивач ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Попович С.М., звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 22 920 доларів США, 14 325 доларів США, 24 418 доларів США, 12 400 доларів США та судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 40 000 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 05.08.2023 вона надала в борг ОСОБА_1 , під розписку яку він написав власноручно кошти в сумі 24 418 доларів США строком до 20.12.2023 року. Кошти були передані відповідачу 05.08.2023 року.
15.09.2023 року вона надала в борг ОСОБА_1 , кошти в сумі 12 400 доларів США строком до 30.12.2023 року, боргові зобов`язання було оформлено у виглядірозписки. Написаної ОСОБА_1 власноручно. Кошти були передані відповідачу 15.09.2023 року.
Згідно розписок від 02.03.2024 року та 30.04.2024 року ОСОБА_1 надано в боргу, згідно розписок написаних власноручно відповідачем, кошти 22 920,00 доларів США та 14325,00 доларів США. Кошти було передано відповідачу в день написання розписок – 02.03.2024 та 30.04.2024 року. Згідно умов, вказаних у розписках, позичальник зобов`язався повернути кошти на першу вимогу. Повідомленням-вимогою від 08.02.2025 року вона повідомила відповідача про необхідність повернення коштів, на що відповідач безпідставно відмовився повертати позичену суму. Відповідач зобов`язання повернути кошти не виконує борг у сумі 74 063 тисяч доларів США не повертає. Що змушує її звернутися в суд за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 17.07.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Відповідачем відзив на позов до суду не подано.
Ухвалою суду від 02.02.2026 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті.
В судовому засідання 24.04.2026 відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав, зазначивши, що у них з позивачем та її чоловіком були добрі відносини, він взяв у них гроші в борг під розписки, які ж сам власноручно написав. Доказів щодо звернення до правоохоронних органів щодо шахрайських позивача він не має.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що відповідно до розписки від 05.08.2023 року позивач ОСОБА_2 надала в борг відповідачу ОСОБА_1 , під написану власноручно відповідачем розписку, кошти в сумі 24 418 доларів США строком до 20.12.2023 року. Кошти були передані відповідачу 05.08.2023 року.
В подальшому, 15.09.2023 року позивач ОСОБА_2 надала в борг відповідачу ОСОБА_1 , під написану власноручно відповідачем розписку, кошти в сумі 12 400 доларів США строком до 30.12.2023 року. Кошти були передані відповідачу 15.09.2023 року.
Згідно розписок від 02.03.2024 року та 30.04.2024 року позивач ОСОБА_2 надала в борг ОСОБА_1 , під написані власноручно відповідачем розписки, кошти 22920,00 доларів США та 14325,00 доларів США. Кошти було передано відповідачу в день написання розписок – 02.03.2024 та 30.04.2024 року.
Згідно умов, вказаних у розписках, позичальник зобов`язався повернути кошти на першу вимогу.
Позивач повідомленням-вимогою від 08.02.2025 року повідомив відповідача про необхідність повернення коштів, на що відповідач безпідставно відмовився повертати позичену суму.
Відповідач зобов`язання повернути кошти не виконав та борг у сумі 74 063 тисяч доларів США не повернув.
Строк повернення позики настав 14.02.2025 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором
Відповідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».
Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 128/891/20-ц, провадження № 61-4560 св 21.
Цивільний кодекс України не встановлює обмежень щодо використання розписки в цивільних відносинах, передбачаючи лише випадки, коли розписці надається право підтверджувальне значення в окремих видах цивільних відносин. У разі якщо складається боргова розписка, це є доказом факту отримання грошових коштів, а тому аргументація, що договір позики не є укладеним через відсутність факту передання грошових коштів за умови недоведеності протилежного, не відповідає нормам законодавства України. В цивільному праві при аналізі правової природи розписки у позикових відносинах йдеться про те, що розписка є замінником письмової форми правочину, яка свідчить про додержання вимоги закону про письмову форму правочину.
Якщо наявний факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає про отримання коштів, скріплює її своїм підписом, така розписка свідчить про реальний характер договору позики. У назві боргової розписки не обов`язково зазначати слово «позика», адже ключовим є зміст цього документа. Отже, письмове застереження про завершену дію передання коштів позичальнику, що міститься в тексті договору, не тільки засвідчує факт такого передання, а і є моментом виникнення зобов`язання за реальним договором позики. Розписка є підтвердженням укладення договору позики, якщо засвідчує факт отримання позики у борг і містить умови щодо її повернення.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18), у постановах Верховного Суду від 16 січня 2020 року у справі № 761/45701/16-ц (провадження № 61-11280св18), у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі № 500/1755/17.
У позивача наявний оригінал розписки, що свідчить про те, що сума боргу не повернута.
Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу підлягають задоволенню.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 від імені та в інтересах якої діє адвокат Попович Світлана Михайлівна до ОСОБА_1 про стягнення боргу, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 22 920 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 14 325 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 24 418 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 12 400 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 12 112 грн. судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.
Рішення в повному обсязі виготовлено 06.05.2026.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Ірина Миколаївна Шевченко