Справа № 143/501/26

РІШЕННЯ
Іменем України

20 травня 2026 року    м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі: 
головуючого – судді Бойка А.В.,
з участю секретаря Шуваріної В. А.,
позивача ОСОБА_1 , 
представника позивача – адвоката Царківського О. Ю.,
представника відповідача Герман І. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Встановив:

30.04.2026 ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, згідно з яким ОСОБА_1 оскаржив постанову поліцейського з РПП СПД №2 ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Пасічника В. В. серії ЕНА №7000871 від 10.04.2026 про накладення на нього штрафу в розмірі 20400 грн. за ч. 4 ст.126 КУпАП. 
Позов мотивований тим, що 10.04.2026 поліцейським з РПП СПД №2 ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Пасічником В. В. було винесено постанову серії ЕНА №7000871, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 20400 грн за те, що 10.04.2026 о 11 год. 35 хв. в м. Погребище по вул. Театральній він керував транспортним засобом «Хонда Діо», не маючи права керування транспортним засобом. 
Позивач стверджує, що жодних правил дорожнього руху він не порушував, оскільки у зазначений день та час він транспортним засобом не керував. Коли під`їхали поліцейські мопед перебував у статичному положенні із вимкненим двигуном. З огляду на зазначене просить зазначену вище постанову скасувати та закрити провадження у справі.
Ухвалою суду від 04.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.
У визначений ухвалою суду строк відповідач відзив на позов не подав.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. 
Представник відповідача Герман І. В. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечила, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. 
З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань.
В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 10.04.2026 поліцейським ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Пасічником В. В. було винесено постанову серії ЕНА №7000871, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 20400 гривень. Відповідно до постанови, 10.04.2026 о 11:25 год. у м. Погребище по вул. Театральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хонда Діо», без номерного знака, не маючи права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Сосницьким районним судом Чернігівської області №745/787/25 від 16.08.2025 на строк 12 місяців, та порушив вимоги п. п. 2.1а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП; Також на транспортному засобі був відсутній номерний знак чим порушив вимоги п.п. 2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП; також водій керував мопедом без мотошолома, чим порушив вимоги п.п. 2.3г ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КУпАП (а. с. 4-6).
Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом у якому зазначає, що ПДР України не порушував, оскільки транспортним засобом не керував, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з п.1.1 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.
Згідно з пунктом 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Для настання відповідальності не має значення, як довго управляв винний транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка надала руху транспортному засобу, порушила визначені норми ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно КУпАП.
Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
У пункті 38 постанови Верховного Суду від 20.02.2019, справа № 404/4467/16-а вказано, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.04.2026 о 11 год. 35 хв. в м. Погребище по вул. Привокзальній, керував транспортним засобом «Хонда Діо», на якому був відсутній номерний знак, будучи позбавленим права керування транспортними засобами та без мотошолома. 
В свою чергу позивач заперечує такі обставини, зазначаючи що не вчиняв адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.
Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №7000871 від 10.04.2026. Однак зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 7 КУпАП закріплено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Положеннями статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити. 
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕНА №7000871 від 10.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.5 ст.121, ч.4 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. – скасувати.
Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.5 ст.121, ч.4 ст.126 КУпАП провадженням закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду виготовлено 25.05.2026.

Суддя