Справа №: 272/356/26
Провадження № 2-а/272/12/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року 

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді Волкова І.М.
за участю секретар судового засідання – Шмикової М.В.
позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 6860084 від 18.03.2026 р. про накладення на нього адміністративного стягнення в сумі 1 190,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
В обгрунтування вимог зазначає, що 18.03.2026 інспектором ПВ №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом Петруком Б.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматизованому режимі, та застосовано стягнення у вигляді штрафу 1190 грн. Вказує, що в даній постанові зазначено, що 18.03.2026 керуючи авто SKODA ROOMSTER номерний знак НОМЕР_1 був забруднений, чим порушив п. 2.9.в. ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 121-3, ч 1 КУпАП. Вважає, що відповідальність за забруднений автомобіль не передбачена ч.1 ст.121-3 КУпАП
Тому, вважає постанову безпідставною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
ІІ. Позиція учасників справи
В судовому засіданні позивач зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач до суду не з`явився, однак направив свій відзив в якому зазначене ставлення до позовних вимог – заперечує щодо позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні, оскільки позивач, крім того зазначає, що вважає, складення протоколу та винесення постанови правомірним та обгрунтованим, натомість, твердження позивачана неправомірні дії з боку поліцейського, допущених під час складання постанови вважає необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів не надано.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 26.03.2026 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження.
02.04.2026 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача.
Ухвалою від 02.04.2026 року було відкладено розгляд справи та задоволено клопотання представника позивача про витребування у відповідача матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні, які не були направлені до суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ІV. Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 18.03.2026 інспектором ПВ №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом Петруком Б.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматизованому режимі у графі "час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення" вказано, що 18.03.2026 о 15:25 год. водій керуючи транспортним засобом Шкода ДНЗ НОМЕР_1 у м.Андрушівка із забрудненим транспортним засобом, чим порушив п. 2.9.в. ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 121-3, ч 1 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу 1190 грн.
Як вабачається з наведеного, постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, у ній не викладено суть адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки зазначено лише, що водій керував забрудненим транспортним засобом Шкода ДНЗ НОМЕР_1 . Проте п.2.9.в. ПДР за порушення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності визначає заборону водієві керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
З огляду на викладене, суд вважає, що постанова не містить викладення об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, тобто в ньому чітко не визначена суть інкримінованого правопорушення.
Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.
З оглянутого диску долученого до відзиву, з запису бодікамери, не видно, що номерний знак був перевернутим, забрудненим чи закритим іншими предметами. 
Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові серії ЕНА № 6860084 від 18.03.2026 та не підтверджується жодними іншими доказами.
Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
За таких обставин суд вважає, що в діях позивача відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП.
V. Застосоване судом законодавство
Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1, 2, 3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 121-3 ч. 1 КУпАП визначає - керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, є недоведеним.
Вислухавши позивача, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.
VI. Висновки суду
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова щодо позивача не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, оскільки на відеозапису з бодікамери не видно, що номерний знак не відповідає вимогам п.2.9.в. Правил дорожнього руху. 
Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Повноваження ж адміністративних судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку ст. 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 2,5,6, 8, 9, 20 ч.1, 73-77, 79, 139, 242, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення– задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА № 6860084 від 18.03.2026 р. винесену інспектором відділення поліції №1 Бердичівського районного ВП ГУНП в Житомирській області Петруком Б.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 1 190,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Андрушівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.05.2026.

Суддя:	І. М. Волков