Справа № 496/3980/25
Провадження № 2/496/307/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря – Сурженко В.С., 
представника позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Біляївська державна нотаріальна контора про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 , 1939 року народження, який мешкав в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , у встановлений строк та спосіб, для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка складається з земельних ділянок, позивач звернувся із заявою до нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори. Листом, за №2457/02-14, від 20.09.06 року, йому повідомлено про необхідність підтвердити факт не проживання ОСОБА_3 (яка зареєстрована за цією ж адресою) з батьком, на час відкриття спадщини, та рекомендовано звернутись до суду, для встановлення відповідного факту. 
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 28 липня 2025 року було відкрито позовне провадження, після усунення недоліків позовної заяви та призначено підготовче судове засідання по справі.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19 листопада 2025 року підготовче провадження було закрите та справу призначено до розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити. 
За клопотанням представника позивача у судовому засіданні були допитані: свідок ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_6 які пояснила, що ОСОБА_3 не проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , відповідача бачили давно ще в 2021 році.
Відповідач у судові засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України судовою повісткою за її зареєстрованим місцем проживання.
Представник третьої особи Біляївської державної нотаріальної контори до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника. 
Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 30.09.2022 року (а.с. 12).
Позивач є сином померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Судом встановлено, що у встановлений законодавством строк позивач звернувся із заявою до нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори (спадкова справа 702/2022). 
Листом, за №2457/02-14, від 06.08.24 року позивачу повідомлено про необхідність підтвердити факт не проживання ОСОБА_3 , яка зареєстрована за цією ж адресою з батьком, на час відкриття спадщини, та рекомендовано звернутись до суду, для встановлення відповідного факту (а.с. 5).
Згідно матеріалів спадкової справи №702/2022 року до майна померлого ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 звернувся із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців, що зверталися із заявою про прийняття спадщини відсутні.
Як вбачається з акту, складеного депутатом Біляївської міської ради Одеського району Одеської області від 29.04.2026 року, що відповідач за адресою: АДРЕСА_1 не проживає. 
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
На підставі ч.1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Частиною 1 ст. 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.
Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасного, повного, безумовного прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього окремо необхідно довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (позиція Верховного суду у справі №355/832/17 від 10.04.2020).
Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_3 постійно не проживала разом зі спадкодавцем - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Даний факт також підтвердили свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які пояснили, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації. 
Заяви про прийняття спадщини відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України не подала.
Реєстрація відповідача у будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації (позиція Верховного суду у справі №204/2707/19 (провадження №61-15380св20), постанова від 28.04.2021 року).
З огляду на наявні в матеріалах справи письмові докази, беручи до уваги показання свідків та пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 282-284, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 29, 1216, 1218, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд –

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 – задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення – якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Горяєв 

Повний текст рішення суду виготовлено 11.05.2026 року.