ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9790/25  Номер провадження 22-ц/814/2454/26	Головуючий у 1-й інстанції Шевська О. І.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Дряниці Ю.В., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Тальчук Поліни Іллівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :
У червні 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду із вказаним позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі у сумі 131623,42 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту-21882,33 грн., сума прострочених платежів по процентах - 109741,09 грн, а також вирішити питання судових витрат.
В обгрунтування позову вказувало, що 19.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 472772-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 22000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,15138637 процентів за кожен день користування Кредитом.
Також сторонами було укладено додаткові угоди, згідно яких було змінено процентну ставку за кожен день користування кредитним договором та кінцевий термін дії договору до 15.01.2025 року.
Вказувало, що до теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 472772 КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 472772-КС-001 позичальника, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 472772-КС-001 Позичальника ОСОБА_1 , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 472772-КС-001 на загальну суму 19080 грн.
Враховуючи викладене просило, задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2026 року позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 472772-КС-001 від 19.08.2023 року у сумі 131623,42 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту-21882,33 грн., сума прострочених платежів по процентах- 109741,09 грн.
Вирішено питання судових витрат.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржено ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2026 року, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог на суму 13056,05 грн. 
В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції передчасно дійшов до висновку стосовно задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки не взяв до уваги, що матеріали справи не містять доказів погодження умов кредитування.
Зазначає, що нарахована суму відсотків за користування кредитом не відповідає ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки сума процентів у розмірі 109741,09 грн., є неспіврозмірною з існуючою заборгованістю за тілом кредиту, що суперечить принципам розумності та добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживча послуг.
Окрім того, судом першої інстанції не було враховано, що умови договору №472772-КС-001 від 15.08.2023, якими передбачено сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту є нікчемними з огляду на те, що комісія з надання та обслуговування кредиту - не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач не заявляв вимоги про стягнення комісії за надання кредиту. Разом з тим із наданого ним розрахунку вбачається, що Відповідачем така комісія була фактично сплачена. Однак, Позивач не мав правових підстав для утримання (стягнення) комісії на свою користь, а сплачена сума підлягає врахуванню при визначенні фактичного розміру заборгованості.
Окрім того вказує, що відповідачем вносилися на погашення заборгованості платежі на загальну суму 19080 грн, відтак вважає, що сума яка підлягає стягненню становить 16056,05 грн.
05.05.2026 року від ТОВ «Бізнес Позика» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.
Судове засідання в суді апеляційної інстанції з викликом учасників справи. На момент розгляду був присутній представник відповідача, інші учасники справи сторони будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Районним судом встановлено, що 19.08.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 472772-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «БІЗПОЗИКА» 19.08.2023 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 472772-КС-001 про надання кредиту.
19.08.2023 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 472772-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-1182, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.
Таким чином, 19.08.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 472772-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 22000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом- Договір).
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,15138637 процентів за кожен день користування Кредитом.
Згідно п 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.
Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 22000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).
Як вбачається зі змісту додаткової угоди чка укладена між сторонами 13.10.2023 року, заборгованість перед Кредитодавцем за Договором, станом на 13.10.2023 р., в розмірі 25 157,68 грн., що включає: суму Кредиту 21 882,33 грн.; -проценти за користування Кредитом 3 275,35 грн.; -комісія за надання Кредиту 0 грн. 
Відповідно до вказаної додаткової угоди, наступні пункти викладені у такій редакції: «2.3. Строк, на який надається Кредит: 50 тижнів.». «2.4. Процента ставка за Кредитом: з 13.10.2023 року до 08.12.2023 року (включно) діє пільгова ставка 0,8635398% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 08.12.2023 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15138637% в день; з 09.12.2023 року 1,15138637% в день., фіксована.». «2.7. Термін дії Договору: до 02.08.2024 року.» «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів.». 
20.12.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №2 до Договору №472772-КС-001 про надання кредиту. Як вбачається зі змісту додаткової угоди, заборгованість перед Кредитодавцем за Договором, станом на 20.12.2023 р., в розмірі 33 992,84 грн., що включає: -суму Кредиту 21 882,33 грн.; - проценти за користування Кредитом 12 110,51 грн.; -комісія за надання Кредиту 0 грн. 
Відповідно до вказаної додаткової угоди, наступні пункти викладені у такій редакції: «2.3. Строк, на який надається Кредит: 74 тижнів.». «2.4. Процента ставка за Кредитом з 20.12.2023 року до 14.02.2024 року (включно) діє пільгова ставка 0,8635398% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 14.02.2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15138637% в день; з 15.02.2024 року 1,15138637% в день., фіксована.». «2.7. Термін дії Договору: до 15.01.2025 року.» «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів.».
Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 472772-КС-001 станом 29.05.2025 року заборгованість складає 131623,42 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту-21882,33 грн., сума прострочених платежів по процентах- 109741,09 грн.
Відповідачем на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 472772-КС-001 на загальну суму 19080 грн.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що факт укладення кредиту підтверджений належними та допустимим доказами, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.
Колегія суддів вважає такий висновок районного суду вірним не в повному обсязі з наступних підстав.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України в становлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частиною 1статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
При цьому, в ч. 1ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору,шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Вірно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору, так і отримання позичальником ОСОБА_1 грошових коштів на погоджених нею умовах фінансового кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та не виконання останньою свого обов`язку по своєчасному поверненню кредитних коштів.

Поряд з тим, колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції в частині проведених розрахунків та визначеного розміру заборгованості відповідача по процентах у розмірі 109741,09грн. за користування тілом кредиту, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що сума нарахованих відповідачу процентів, які підлягають стягненню становить 109741,09 грн.
Судом першої інстанції було стягнуто з відповідача на користь позивача проценти за користування кредитом в сумі 109741,09 грн. Проводячи розрахунки судом застосовано з 19.08.2023 року по 12.10.2023 року - пільгову проценту ставку - 1,151386437%, а починаючи з 13.10.2023 року по 25.01.2025 року фіксовану проценту ставку - 1,151386437% ( пеня).
Як вбачається зі змісту додаткової угоди від 13.10. 2023 року буловнесено змінити та викладено п. 2.3. в новій редакції «Строк, на який надається Кредит: 50 тижнів.». «2.4. Процента ставка за Кредитом: з 13.10.2023 року до 08.12.2023 року (включно) діє пільгова ставка 0,8635398% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 08.12.2023 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15138637% в день; з 09.12.2023 року 1,15138637% в день., фіксована.». «2.7. Термін дії Договору: до 02.08.2024 року.» «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів.». 
20.12.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №2 до Договору №472772-КС-001 про надання кредиту. 
Відповідно до вказаної додаткової угоди, наступні пункти викладені у такій редакції: «2.3. Строк, на який надається Кредит: 74 тижнів.». «2.4. Процента ставка за Кредитом з 20.12.2023 року до 14.02.2024 року (включно) діє пільгова ставка 0,8635398% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 14.02.2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15138637% в день; з 15.02.2024 року 1,15138637% в день., фіксована.». «2.7. Термін дії Договору: до 15.01.2025 року.» «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів».
Пунктом 3.2.2. Договору визначено, що в разі прострочення платежів за кредитом, сплата процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою, при цьому нарахування процентів за заниженою процентною ставкою припиняється.
Відповідно до частини третьої статті 213 цього Кодексу при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.
За визначенням статті 549 ЦК України неустойка (штраф, пеня) як вид забезпечення зобов`язання є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Виконання зобов`язання може бути забезпечене неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. При цьому договором або законом можуть бути встановленні інші види забезпечення виконання зобов`язань.
Неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання. За допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання. Неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.
Таким чином, умови наявного між сторонами кредитного договору передбачають нарахування та сплату, тобто розмір процентної ставки за користування тілом кредиту у разі, коли терміни внесення платежів не порушено (знижена процентна ставка); та збільшених процентів (стандартна процентна ставка), які нараховувалися на загальну суму заборгованості за кредитом, яка виникла у зв`язку порушення строків погашення кредиту та процентів. Тобто, у даних спірних правовідносинах збільшена частина процентів за стандартною процентною ставкою на загальну заборгованість за кредитом, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань, є за своєю юридичною природою пенею.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 18 жовтня 2017 року у справі №6-1964цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.
Із матеріалів справи вбачається, що строк кредитування становить 74 тижнів з 19.08.2023 року по 15.01.2025 року. Нарахування процентів після закінчення дії договору чинним законодавством не передбачено.
Із умов кредитного договору вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховуються виходячи із зниженої процентної ставки за період з 19.08.2023 по 12.10.2023 із процентною ставкою 1,15138637 % у розмірі 13915,73 грн, виходячи із зниженої процентної ставки 0,8635398 % в день за період з 13.10.2023 року по 15.01.2025 року нараховано 87110,56 грн.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості по відсотках сплачено15662,33 грн.
Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача підлягають стягненню проценти за користування кредитом в сумі 85363,96 грн., виходячи із зниженої процентної ставки за період з 19.08.2023 року по 12.10.2023 року 1,15138637% та за період з 13.10.2023 року по 15.01.2025 року 0,8635398 % в день та виключенням 15662,33 грн. сплачених відповідачем.

При цьому колегія суддів, враховуючи що сторони у пунктах 3.2.2., 6.1. договору погодили нарахування пені за порушення виконання зобов`язання, вважає в цілому вимоги позивача щодо стягнення різниці розрахунку процентів проведеного судом в сумі 24377,13 грн правовірними.
Проте, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Враховуючи викладене, підстав для стягнення з відповідача зазначених процентів у розмірі 24377,13 грн, які за своєю юридичною природою є пенею, не вбачається.
Враховуючи викладене рішення районного суду в частині стягнення відсотків за користування кредитом слід змінити шляхом зменшення відсотків підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Бізнес Позика» до у розмірі 85363,96 грн.

Щодо стягненя комісії слід зазначити наступне.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 дійшла такого висновку: «10.06.2017 року набув чинностіЗакон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим уЗаконі України «Про захист прав споживачів`текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України «Про споживче кредитування».
Положення ч.1 і 2, 5ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»з набуттям чинностіЗакону України «Про споживче кредитування»залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму діїЗакону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п.4 ч.1ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч.2ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування»безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі п.4 ч.1 ст.1та ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»,Правління Національного банку України постановою від 08.06. 2017 року № 49затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією жпостановоювизнано такою, що втратила чинність,постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимогЗакону України «Про споживче кредитування»та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.»

Відповідно до Паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який разом з кредитним договором складають єдиний договір, визначено всі його істотні умови, зазначено, що комісія за обслуговування поточної заборгованості сплачується щомісячно 1.15 % від суми кредиту. Крім того, у паспорті споживчого кредиту зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних умов кредитування.
Отже, умови кредитного договору, якими передбачено сплату комісії за видачу кредиту, відповідають вимогам чинногоЗакону України «Про споживче кредитування», Правилам розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженимпостановою правління Національного банку України від 08 червня 2017 року №49.
Підписанням договору від № 472772-КС-001 від 19.08.2023 без будь-яких застережень відповідач підтвердила, що вона обізнана та погодилася з усіма умовами договору. Таким чином, вимоги банку в цій частині є обґрунтованими.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено на 81,48% слід змінити розподіл судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Бізнес Позика» судовий збір за подачу позову у розмірі 1973, 77 грн. Стягнути з ТОВ « Бізнес Позика» на користь ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги судовий збір у розмірі 672,94 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2026 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» процентів за користування кредитом у розмірі 109741,09 грн - змінити, зменшивши розмір процентів до 85363,96 грн, а загальну суму заборгованості з 131623,42 грн до 107246,29 грн.
В іншій частині рішення районного суду - залишити без змін.
Змінити порядок розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрати зі сплати судового за подачу позовної заяви у розмірі 1973,77 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на ОСОБА_1 витрати зі сплати судового за подачу апеляційної скарги у розмірі 672,94 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 червня 2026 року.

Головуючий суддя : ___________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ С.Б. Бутенко __________________ Ю.В. Дряниця