Справа №717/604/26
Номер провадження 2/717/404/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року   
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді     Кудиби З. І.,
секретаря судового засідання    Житарюк А. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (далі - ТОВ «ФК «Позика») Міньковська А. В. подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Позика» суму заборгованості за кредитним договором № 34379287 від 30.01.2022 р. в розмірі 30 430,00 грн та понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та  ОСОБА_1  було укладено кредитний договір № 34379287 в електронній формі із застосуванням електронного підпису.
Відповідно до умов зазначеного договору відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 8 500,00 грн строком до 30 квітня 2022 року із процентною ставкою 3,00 % за користування кредитом, шляхом перерахування на банківську картку. 
Позивач зазначає, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, у встановлений строк кредитні кошти не повернув та проценти за користування кредитом не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
01 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Позика» було укладено договір факторингу № 01092025/1, відповідно до якого право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача.
На підтвердження заявлених вимог позивач посилається на умови кредитного договору та поданий до суду розрахунок заборгованості.
У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 26 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно судом витребувано в АТ «ТАСКОМБАНК» інформацію щодо надходження грошових коштів на рахунок відповідача.
14 квітня 2026 року до суду від АТ «ТАСКОМБАНК» надійшли витребувані судом матеріали, які підтверджують перерахування кредитних коштів відповідачу.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом із тим відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому виклав свої заперечення щодо заявлених позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, а також перевіривши їх на предмет належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.
30 січня 2022 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 34379287, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти, а останній зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним, а також інші передбачені договором платежі.
Факт надання відповідачу кредитних коштів у сумі 8 500,00 грн підтверджується матеріалами справи, зокрема відомостями про перерахування грошових коштів на платіжну карту відповідача, отриманими на запит суду (а.с. 43-44), що свідчить про належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за договором та спростовує позицію відповідача щодо неотримання ним кредиту. 
Крім того, як вбачається з відповіді АТ «ТАСКОМБАНК», картка, на яку були перераховані кредитні кошти, належить відповідачу.
Умовами договору передбачено строк користування кредитом до 30 квітня 2022 року, а також обов`язок позичальника сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 3,00 % на день від залишку заборгованості.
Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у визначений договором строк кредитні кошти не повернув та нараховані платежі не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
01 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір факторингу № 01092025/1, за умовами якого право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача.
Відповідно до положень статей 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу.
Отже, позивач набув права вимоги до відповідача щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на день звернення до суду заборгованість за кредитним договором становить 30 430,00 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту, а також заборгованості нарахованих процентів.
Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості, суд враховує, що відповідач подав відзив на позовну заяву, однак належних та допустимих доказів на спростування наведених позивачем обставин, а також доказів неправильності здійсненого розрахунку заборгованості суду не надав.
Відповідно до статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Перевіривши поданий позивачем розрахунок заборгованості та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що такий розрахунок є належним і допустимим доказом, а заявлена до стягнення заборгованість підтверджується матеріалами справи.
З огляду на викладене суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені за домовленістю сторін, а також ті, що є обов`язковими відповідно до вимог законодавства (стаття 628 ЦК України).
За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог закону, звичаїв ділового обороту, а також принципів розумності та справедливості.
Як встановлено судом, спірний кредитний договір укладено в електронній формі.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір є домовленістю сторін, оформленою в електронній формі, яка спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ — це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних і який містить обов`язкові реквізити.
Відповідно до частини першої статті 6 цього Закону електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа та використовується для ідентифікації його підписувача, а накладення такого підпису підтверджує волевиявлення особи та завершення створення документа.
Таким чином, електронний документ, підписаний електронним підписом, є належною формою вираження волі сторін, забезпечує їх ідентифікацію та підтверджує цілісність змісту правочину.
Згідно з частиною першою статті 7 зазначеного Закону оригіналом електронного документа вважається його електронний примірник із обов`язковими реквізитами, зокрема з електронним підписом, який прирівнюється до власноручного підпису відповідно до закону.
Отже, укладення кредитного договору в електронній формі саме по собі не свідчить про його недійсність та відповідає вимогам чинного законодавства.
Відповідно до статей 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит у визначений договором строк та сплатити проценти за користування ним у розмірі й порядку, встановлених договором.
Проценти за користування кредитом є платою за користування грошовими коштами кредитора та становлять істотну умову кредитного договору, що визначається за домовленістю сторін.
Як убачається з матеріалів справи, умовами кредитного договору передбачено порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами, з яким відповідач погодився під час укладення договору шляхом електронного підтвердження його умов.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 34379287 станом на день звернення до суду становить 30 430,00 грн.
Подані позивачем докази, зокрема кредитний договір, договір факторингу та розрахунок заборгованості, у своїй сукупності підтверджують наявність у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношенням, у якому боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, зокрема сплатити грошові кошти, а кредитор має право вимагати виконання такого обов`язку.
За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від його виконання не допускається.
Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором у визначений строк не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість за основною сумою кредиту та нарахованими процентами в межах строку кредитування.
Отже, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 30 430,00 грн.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн.
Керуючись статтями 526, 530, 610, 611, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 12, 13, 19, 76, 81, 141, 247, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 30 430 (тридцять тисяч чотириста тридцять) гривень, з яких: 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень — основна сума кредиту та 21 930 (двадцять одна тисяча дев`ятсот тридцять) гривень — відсотки за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» судові витрати, що складаються з: 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок — судовий збір та 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень — витрати на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.
Повний текст судового рішення складено 20 травня 2026 року.
Реквізити сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (місцезнаходження юридичної особи: м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; ЄДРПОУ 39493634).
Відповідач:  ОСОБА_1  (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя          Кудиба З. І.