ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" квітня 2026 р. Справа№ 910/5679/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Корсака В.А.
суддів: Сибіги О.М. 
Алданової С.О. 

за участю секретаря судового засідання: Лукінчук І.А.,
за участю представників учасників справи:
від Позивача: Заболотний А.М. (в режимі відеконференції) 
від Відповідача: Синяпкін О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укргазвидобування»
на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025, повне рішення складено 09.07.2025
у справі №910/5679/25 (суддя Шкурдова Л.М.)
за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будшляхмаш»
про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

05.05.2025 Товариство звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Торгового дому про стягнення пені у розмірі 11 328 806,40 грн та штрафу у розмірі 4 309 872,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання Відповідачем умов Договору поставки № 21Т-102 від 20.08.2021 (далі - Договір) та Специфікації, у редакції додаткової угоди №1 від 29.12.2022, щодо поставки товару у строк до 31.07.2023, а тому Позивач нарахував Відповідачу пеню за період прострочення з 01.08.2023 по 31.01.2024 та 7% штрафу за прострочення поставки товару понад 30 днів на підставі пункту 7.9 Договору.
На стадії розгляду справи судом першої інстанції Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру неустойки.

Рух справи

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 (суддя Шкурдова Л.М.): позов задоволено частково; стягнуто з Відповідача на користь Позивача 156 386,78 грн неустойки; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
При частковому задоволенні позову суд першої інстанції виходив з обставин доведеності факту порушення Відповідачем своїх договірних зобов`язань, у зв`язку з чим Позивачем правомірно заявлено до стягнення додаткові нарахування, обумовлені простроченням поставки товару за Договором, водночас, за результатами розгляду клопотання Відповідача про зменшення неустойки на підставі частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України зменшив неустойку на 99% від заявленого у суді першої інстанції.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 зазначене рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 скасовано та прийнято нове рішення, яким: позов задоволено частково; стягнуто з Відповідача на користь Позивача 5 664 403,20 грн пені та 2 154 936,00 грн штрафу; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Отже суд апеляційної інстанції зменшив розмір неустойки на 50%, від заявленого у суді першої інстанції.
Постановою Верховного Суду від 18.12.2025 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Будшляхмаш" та акціонерного товариства "Укргазвидобування" суд задовольнив частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 у справі №910/5679/25 скасував. Справу № 910/5679/25 передав на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Верховний Суд зазначив, що судом апеляційної інстанції не спростовано висновки суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення неустойки саме на 99% з урахуванням специфіки спірних правовідносин та з огляду на з`ясовані обставини конкретно цієї справи. Висновок суду апеляційної інстанції, як про доведеність наявності виняткового випадку та підстав для зменшення неустойки на 50%, так і про відсутність правових підстав для зменшення неустойки на 99% в цілому є передчасним з огляду на наведені процесуальні порушення, безвідносно до решти доводів обох скаржників.
25.12.2025 матеріали справи № 910/5679/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду для здійснення нового розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів 

Не погодившись із ухваленим рішенням, Позивач звернувся до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині відмови у позові та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити та стягнути з Відповідача 15 482 291,62 грн, з яких: 11 215 518,34 грн пеня, 4 266 773,28 грн штраф.
На переконання Позивача, судове рішення в частині відмови у позові є незаконним та необґрунтованим через його невідповідність критеріям, визначеним ст. 236 ГПК України. Зокрема, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права - ст.ст. 550, 551, 617, 624 ЦК України та ст.ст. 42, 44, 193, 218, 233 ГК України -без урахування релевантних висновків Верховного Суду. Вказане призвело до порушення засад господарського судочинства та правил оцінки доказів (ст.ст. 7, 13, 86, 238 ГПК України)
В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги Позивач посилається на те, що Додатковою угодою №1 від 29.12.2022 до Договору сторони внесли зміни до Специфікації №1 щодо заміни шасі, при цьому у технічних характеристиках товару у комплектації фургона-майстерні наявний постійний магніт для компенсації зайвого магнітного поля зварювальних конструкцій П-подібний. Позивач у відповідь на лист Відповідача №841 від 22.09.2023 листом №ШГВ7720/003.1.1-05 від 17.10.2023 щодо відсутності пропозицій заміни виробника П-подібного магніту для комплектування пересувної аварійно-ремонтної майстерні, запропонував Відповідачу розглянути товар виробництва Німеччини, який задовольнить потреби Позивача, як покупця тоді, як Відповідач, як постачальник, відмовив у заміні, з посиланням на те, що такий магніт є компенсаційним. Вказані обставини не можуть розцінюватися як наявність форс-мажорних обставин, а є суб`єктивною позицією постачальника. 
Таким чином, за неналежне виконання Відповідачем умов Договору в частині своєчасної поставки товару, останньому нараховані штрафні санкції за умовам Договору та на підставі положень ЦК України, тоді як суд першої інстанції в порушення частини 2 статті 218, частини 2 статті 233 Господарського кодексу України та частини 3 статті 551, статті 617 ЦК України безпідставно зменшив розмір договірної пені, за відсутності виняткового випадку. 
При цьому апелянт стверджує, що суд першої інстанції, зменшуючи розмір неустойки, залишив поза увагою інтереси Позивача, на якого державою покладено обов`язок з добування природного газу і товар, замовлений у Відповідача, необхідний Позивачу для виконання такого обов`язку.
Апелянт також посилається на те, що:
- укладаючи Договір та додаткову угоду № 1 від 29.12.2022 до нього, Відповідач мав усвідомлювати наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань у строк до 31.07.2023 та настання відповідальності за неналежне виконання зобов`язань. У спірному випадку Відповідач взагалі не виконав умови Договору. При цьому матеріали цієї справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження причин, які об`єктивно не залежали від Відповідача, що заважали йому виконати умови Договору, у редакції додаткової угоди № 1 від 29.12.2022, з 29.12.2022 до 31.07.2023;
- із сертифікату Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати № 3200-23-3535 вбачається, що обставини непереборної сили (форс-мажору) виникли з 31.07.2023, тобто у день граничного строку виконання зобов`язань за Договором;
- постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 222 на Позивача покладені спеціальні обов`язки, які полягають у забезпечені НАК "Нафтогаз України" природним газом для формування ресурсу природного газу для забезпечення потреб побутових споживачів і виробників теплової енергії;
- товар, який мав бути поставлений Відповідачем за Договором необхідний Позивачу для здійснення основної господарської діяльності: внутрішньо-свердловинних робіт, відсутність такого товару негативно впливає на виконання плану КРС, плану по видобутку вуглеводнів, обсяг отримання готової продукції - природного газу та газового конденсату, що, у свою чергу, негативно впливає на забезпечення Збройних Сил України паливно-мастильними матеріалами;
- відмова Постачальника здійснити поставку товару з комплектуванням магнітом запропонованим Покупцем є суб`єктивною позицією Постачальника, та не є наслідком об`єктивної неможливості;
- застосування господарської санкції до Відповідача, не може бути поставлене у залежність від наявності чи відсутності збитків у сторони, що потерпіла від такого правопорушення, адже право застосування до боржника штрафних санкцій залежить від самого факту вчинення боржником правопорушення у сфері господарювання.

Правова позиція щодо апеляційної скарги Відповідача

Згідно відзиву на апеляційну скаргу Позивача Відповідач заперечує проти її задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, при цьому, зменшуючи розмір штрафних санкцій, суд першої інстанції:
- діяв в межах наданих йому повноважень, а зменшення розміру неустойки не призвело до збитків для Позивача. Умовами Договору не було передбачено попередньої оплати за товар і Позивач не проводив будь-яких платежів на користь Відповідача;
- у зв`язку із порушенням Відповідачем своїх зобов`язань за Договором, Позивач отримав кошти за Банківською гарантією у розмірі 3 078 480 грн;
- Позивачем не доведено понесення збитків внаслідок невиконання Відповідачем умов Договору, а покладення на Відповідача обов`язку з оплати пені та штрафу у повному обсязі, розмір яких є значним, призведе до каральної санкції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Верховний Суд постановою від 18.12.2025 у справі № 910/5679/25 скасував попередні судові рішення та передав справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції
25.12.2025 матеріали справи № 910/5679/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025 справу передано для розгляду колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Алданова С.О., Сибіга О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі №910/5679/25 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Алданова С.О., Сибіга О.М. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 23.02.2026. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу з урахуванням вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 18.12.2025, в письмовій формі до 16.02.2026. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, заперечень в письмовій формі до 16.02.2026. Явку учасників справи не визнано обов`язковою.
Розгляд справи відкладався, зокрема до 08.04.2026.

Явка представників учасників справи

Представник Позивача в судовому засіданні 08.04.2026 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник Відповідача в судовому засіданні 08.04.2026 заперечив проти доводів апелянта та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов наступних висновків. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції 

Суд першої інстанції, на підставі сукупності належних та допустимих доказів визнав встановленими такі обставини.
Для участі у процедурі відкритих торгів з придбання товару, яку проводило Товариство, Відповідач- Торговий дім надав технічні умови на автомобілі спеціальні аварійні майстерні АСАМ-33.1.2 з краном-маніпулятором на шасі МАЗ-6317F9, які належать товариству з обмеженою відповідальністю "Спецбудмаш" (далі - ТОВ "Спецбудмаш"), а також форму "цінова пропозиція", відповідно до пункту 12 якої виробник товару - ТОВ "Спецбудмаш".
За результатами проведеної процедури відкритих торгів, переможцем яких став Торговий дім, 20.08.2021 Товариство в особі філії Газопромислове управління "ШЕБЕЛИНКАГАЗВИДОБУВАННЯ" (покупець) і Торговий дім (постачальник) уклали Договір, за умовами якого:
- постачальник зобов`язується поставити покупцеві автомобілі спеціальні аварійні майстерні АСАМ-33.1.2 на шасі МАЗ-6317F9-0000568-021 з краном-маніпулятором HIAB X-HIDUO158 Е-2, зазначений в специфікації/-ях, що додається/-ються до договору і є його невід`ємною/-ними частиною/-ами, а покупець - прийняти і оплатити такий товар (пункт 1.1);
- найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна ціна договору вказується у специфікації/-ях, яка є додатком № 1 до договору та є його невід`ємною частиною. Строк поставки товару визначається графіком поставки товару, який є додатком № 3 до договору та є його невід`ємною частиною (пункт 1.2);
- постачальник гарантує, що товар, який є предметом договору, належить йому на праві власності або іншому речовому праві, що надає йому право розпоряджатися товаром, є новим і не був у використанні, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним законодавством України (пункт 1.3);
- ціна цього договору вказується в специфікації/-ях в гривнях з урахуванням ПДВ (застосовується якщо постачальник є резидентом, платником ПДВ) або в іноземній валюті без урахування ПДВ (застосовується, якщо постачальник є нерезидентом) (пункт 3.1);
- розрахунки проводяться шляхом: оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку (інвойсу) та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування на рахунок постачальника, на умовах, зазначених у специфікації/-ях (пункт 4.1);
- строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується у специфікації/-ях та графіку поставки до цього договору. Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної (пункти 5.1, 5.2);
- у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості із урахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості із урахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого товару (пункт 7.9);
- сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували на час укладення Договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, або яка постраждала внаслідок таких обставин. У випадку, якщо Постачальник надає документи, що є доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії, видані іншим уповноваженим органом, ніж Торгово-промислова палата, Постачальник зобов`язаний надати документи, що підтверджують повноваження такого органу (пункти 8.1, 8.3);
- договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності), за умови надання постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору, які відповідають вимогам, вказаним у пункті 10.2 цього договору, і діє до 31.12.2022 (пункт 10.1);
- вимоги забезпечення виконання зобов`язань по договору постачальником: забезпечення виконання зобов`язань по договору повинно бути перераховане постачальником: забезпечення виконання зобов`язань по договору здійснюється до укладання договору в один із способів, зокрема, надання банківської гарантії або стендбай акредитиву виконання зобов`язань по договору. Банківська гарантія або стендбай акредитив повинна/ен відповідати вимогам, вказаним у типовій формі банківської гарантії/стендбай акредитиву виконання зобов`язань постачальником за договором, яка є Додатком № 5 до договору, та її/його сума повинна бути не менш 5% від загальної вартості (ціни) договору (пункт 10.2).
На виконання договірних умов, 09.08.2021 акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" надана банківська гарантія №25252 на суму 3 078 480,00 грн, яка, з урахуванням змін до неї, набирає чинності з дати видачі та діє до 12.04.2024 включно.
Відповідно до Специфікації № 1 від 20.08.2021 та графіку поставки від 20.08.2021 постачальник зобов`язався поставити покупцю товар у кількості 8 штук, загальною вартістю 61 569 600,00 грн, у строк протягом 240 календарних днів після укладення договору, але не пізніше 31.12.2022 з можливістю дострокової поставки; виробник товару: Україна, ТОВ "Спецбудмаш".
Сторони 29.12.2022 уклали додаткову угоду № 1 до Договору, якою змінили та виклали в новій редакції:
- додаток № 1 "Специфікація № 1" до Договору, замінили шасі МАЗ 6317F9-000568-021 на шасі РЕНО К440 з краном-маніпулятором HIAB X-HIDUO 158 Е-2;
- додаток № 3 "Графік поставки" до Договору, продовживши строк поставки товару до 31.07.2023;
- додаток № 4 "Технічні характеристики товару" до Договору; 
- пункт 10.1 Договору, продовживши строк його дії до 31.12.2023.
Таким чином, граничний строк поставки товару за Договором - не пізніше 31.07.2023 (з можливістю дострокової поставки). Відповідно до прийнятих змін, у Специфікації № 1 до Договору зазначено: автомобіль спеціальний аварійна майстерня АСАМ-78.1.2 на шасі РЕНО К440 з краном-маніпулятором HIAB X-HIDUO 158 Е-2. Технічні умови на автомобілі спеціальні аварійні майстерні АСАМ-78.1.2 належать ТОВ "Спецбудмаш", що сторонами не заперечується.
ТОВ "Спецбудмаш" звернулося до Торгового дому із листом № 31/7-1 від 31.07.2023, яким повідомило про свій висновок щодо неможливості виробництва автомобілів спеціальні аварійні майстерні АСАМ-78.1.2 на шасі РЕНО К440 з краном-маніпулятором HIAB X-HIDUO 158 Е-2.
Із висновку начальника виробництва ТОВ "Спецбудмаш" від 31.07.2023 вбачається, що до комплектації фургона-майстерні входить постійний магніт для компенсації зайвого магнітного поля зварювальних конструкцій П-подібний, який виготовляється виключно російськими або білоруськими виробниками. На ринку України відсутній вказаний магніт, що унеможливлює виробництво автомобілів спеціальні аварійні майстерні АСАМ-78.1.2 на шасі РЕНО К440 з краном-маніпулятором HIAB X-HIDUO 158 Е-2. У зв`язку із неможливістю забезпечення комплектуючими відповідно до технічних характеристик автомобілів спеціальні аварійні майстерні АСАМ-78.1.2 на шасі РЕНО К440 з краном-маніпулятором HIAB X-HIDUO 158 Е-2 - 8 штук, ТОВ "Спецбудмаш" не може забезпечити виробництво таких автомобілів.
Товариство 04.08.2023 направило Торговому дому претензію №ШГВ5534/03.1.1-05 про сплату штрафних санкцій в розмірі 430 987,20 грн, а також просило здійснити поставку товару відповідно до умов Договору.
У відповідь на претензію Товариства, Торговий дім:
- листом № 698 від 04.08.2023 повідомив Товариство про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що унеможливлюють виконання зобов`язань за Договором, а саме: поставити визначені у Договорі автомобілі у зв`язку з тим, що єдиний виробник автомобіля (ТОВ "Спецбудмаш") не може його виробити з об`єктивних причин, а Торговий дім, відповідно, не може виконати свої зобов`язання за Договором;
- листом № 710 від 28.08.2023 повідомив Товариство про те, що 31.07.2023 виникли обставини непереборної сили (форс-мажору) - єдиний унікальний виробник товару - ТОВ "Спецбудмаш" 31.07.2023 остаточно заявив про неможливість виробництва товару, обумовленого Договором, та просив не притягати його до відповідальності;
- листом № 714 від 10.08.2023 направив Товариству сертифікат Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати № 3200-23-3535 про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили) від 09.08.2023, яким з 31.07.2023 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для Торгового дому щодо обов`язку (зобов`язання), а саме - поставити автомобілі спеціальні аварійні майстерні АСАМ-78.1.2 на шасі РЕНО К 440 з краномманіпулятором HIAB X-HIDUO 158 Е-2 - 8 шт., у термін до 31.07.2021 за Договором. Зазначені форс-мажорні обставини тривають станом на 09.08.2023.
Із сертифіката Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати №3200-23-3535 вбачається, що Торговий дім вже звертався до Товариства із листом №13/07/921 від 13.07.2022 щодо настання форс-мажорних обставин з 24.02.2022 та, як наслідок, порушення строків виконання умов Договору, пропозиції про заміну шасі та продовження терміну поставки до 31.05.2023.
У відповідь на отриманні від Торгового дому листи, Товариство:
- у листі № ШГВ6658/003.1.1-05 від 06.09.2023, не беручи до уваги сертифікат Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати № 3200-23-3535 у зв`язку із відсутністю причинно-наслідкового зв`язку, наполягало на виконанні умов Договору;
- у листі № ШГВ6862/003.1.1-05 від 18.09.2023 просило Торговий дім надати копію доповідної записки виробника від 31.07.2023 та запропонувати іншого виробника магніту.
Листом № 841 від 22.09.2023 Торговий дім повідомив Товариство, що запропонувати іншого виробника магніту, ані у заводу-виробника, ані у постачальника немає можливості. До листа Торговий дім додав лист ТОВ "Спецбудмаш" № 573/1 від 21.09.2023 та доповідної записки від 31.07.2023.
Товариство листом № ШГВ7720/003.1.1-05 від 17.10.2023 повідомило Торговий дім, що знайдено альтернативну пропозицію виробникам Російської Федерації та Республіки Білорусь П-подібного магніту на ринку України; запропонувало розглянути магніт для компенсації зайвого магнітного поля зварювальних конструкцій виробництва Німеччини GN62-FN-79; зазначило, що магніт типу GN62-FN-79 відповідає умовам Договору та задовольняє потребу ГПУ "ШЕБЕЛИНКАГАЗВИДОБУВАННЯ" в комплектуванні пересувної аварійно-ремонтної майстерні.
Торговий дім листом № 999/2 від 23.10.2023 повідомив Товариство, що магніти GN62-AN-79, які є звичайною фурнітурою, не є альтернативою постійного магніту для компенсації зайвого магнітного поля зварювальних конструкцій, у зв`язку з чим Торговий дім не може погодити таку заміну комплектуючої.
У подальшому Товариство:
- листом № ШГВ8612/003.1.1-05 від 01.11.2023 повідомило Торговий дім, що запропонована листом № ШГВ7720/003.1.1-05 від 17.10.2023 заміна магніту відповідає умовам Договору та задовольняє потребу ГПУ "ШЕБЕЛИНКАГАЗВИДОБУВАННЯ" в комплектуванні пересувної аварійно-ремонтної майстерні. Також Товариство наполягало на виконанні договірних зобов`язань щодо поставки товару;
- направило Торговому дому 08.11.2023 претензією № ШГВ8797/003.1.1-05 про сплату штрафних санкцій у розмірі 10 405 262,40 грн, у якій також просило здійснити поставку товару відповідно до умов Договору.
У свою чергу, Торговий дім:
- направив 12.12.2023 Товариству відповідь на претензію № 1153/2, в якій зазначив, що істотною умовою Договору є товар, який може виготовити лише та виключно ТОВ "Спецбудмаш"; Торговий дім виконав усі вимоги законодавства та Договору у зв`язку з виникненням обставин непереборної сили (форс-мажору), відтак відсутні підстави для відповідальності за невиконання обов`язку з поставки товару;
- звернувся 20.12.2024 до Товариства з листом № 1046, в якому зазначив, що у зв`язку з простроченням поставки товару покупець звертався з вимогою до Банку про стягнення Банківської гарантії в сумі 3 078 480,00 грн, яку задоволено Банком у повному обсязі; просив підтвердити завершення Договору та відсутність будь-яких претензій за цим правочином. 
Товариство виконало такі дії, а саме:
- направило 14.01.2025 Торговому дому лист №302.1-022-332, в якому повідомило, що термін дії Договору закінчився 31.12.2023, однак, зобов`язання постачальника перед покупцем в частині поставки товару не виконано, що є необхідною умовою завершення відносин за Договором;
- надіслало 30.01.2025 Торговому дому вимогу №305.4-305-2-830 про сплату неустойки (пені та штрафу) у загальному розмірі 15 638 678,40 грн.
Враховуючи, що Торговий дім не здійснив поставку товару та не сплатив штрафні санкції за Договором у загальному розмірі 15 638 678,40 грн, Товариство звернувся до суду з цим позовом.

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції 

З огляду на відсутність між сторонами спору щодо факту порушення зобов`язання, предметом доказування у даній справі є виключно обґрунтованість та пропорційність розміру неустойки, заявленої до стягнення.
Спірні правові відносини щодо виникли між сторонами регулюються такими нормами матеріального права.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України).
Згідно з приписами ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Статтею 233 Господарського кодексу України також передбачено, що якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому належить взяти до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; а також не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру.
Суд, вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.
При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності. 
Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені ст.ст. 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил ст. 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Правова позиція суду апеляційної інстанції

Колегія вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про те, що обставини укладення між сторонами Договору та його неналежного виконання Відповідачем в частині поставки обумовленого товару підтверджено матеріалами справи, а нарахування Позивачем сум пені за період прострочення з 01.08.2023 до 31.01.2024 та штрафу за прострочення поставки товару на понад 30 днів на підставі пункту 7.9 Договору є документально обґрунтованим, а їх розрахунок є арифметично правильним.
Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення розміру неустойки. 
Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем у відзиві на позов було заявлено клопотання про зменшення розміру стягуваної неустойки на 99%, обґрунтоване посиланнями на те, що:
- невиконання Відповідачам своїх зобов`язань за Договором обумовлене обставинами непереборної сили та не залежало від нього;
- за умовами Договору поставка товару мала бути здійсненна без попередньої його оплати, що свідчить про відсутність заборгованості у Відповідача перед Позивачем;
- матеріали справи не містять доказів понесення Позивачем збитків у зв`язку із невиконанням Відповідачем Договору;
- у зв`язку із невиконанням Відповідачем своїх зобов`язань за Договором Позивачем отримано суму Банківської гарантії у розмірі 3 078 480 грн;
- стягнення заявленої суми неустойки суперечитиме загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.
Колегія вважає, що за результатами розгляду цього клопотання суд першої інстанції обґрунтовано зменшив розмір неустойки на 99 %. Підставою для ухвалення такого рішення є наступне.

Щодо обставин, які слугували причиною для невиконання договору та аналіз поведінки Відповідача

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.02.2022 № 188-р "Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю" у зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28.02.2022 пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю Республіки Білорусь та відповідно до постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 зупинене здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками, який є резиденти Російської Федерації/Республіки Білорусь.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 09.04.2022 "Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації" запроваджено повне ембарго на товари, що походять з території Російської Федерації. Відповідно, торговельні операції з Росією та реалізація російських товарів на території України не здійснюється.
Направлений ТОВ "Спецбудмаш" Торговому дому лист № 31/7-1 від 31.07.2023 про неможливість виготовлення товару та висновок про неможливість виробництва автомобілів спеціальні аварійні майстерні АСАМ-78.1.2 на шасі РЕНО К440 з краном-маніпулятором HIAB X-HIDUO 158 Е-2 обґрунтований з посиланням на обставини відсутності на ринку постійного магніту для компенсації зайвого магнітного поля зварювальних конструкцій П-подібного, який входить до комплектації фургона-майстерні, а також те, що виробництво цих комплектуючих здійснюється виключно російськими або білоруськими виробниками.
Судом першої інстанції також встановлено, що технічні характеристики товару розроблялись у 2021 році, до повномасштабної агресії Російської Федерації проти України, і наразі відсутня можливість поставки товару за Договором, який би відповідав технічним вимогам 2021 року. Невиконання Відповідачем умов Договору щодо поставки товару зумовлено форс-мажорними обставинами, які виникли поза волею сторін та підтверджені належним чином, зокрема, сертифікатом Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати № 3200-23-3535.
Торговий дім повідомив Товариство про неможливість виконання умов Договору через виникнення форс-мажорних обставин. 
У свою чергу, Товариство направило Торговому дому лист, в якому зазначило, що магніт для компенсації зайвого магнітного поля зварювальних конструкцій виробництва Німеччини GN62-FN-79 є аналогом магніту виробництва Російської Федерації та Республіки Білорусь, відповідає умовам Договору та задовольняє потребу Товариства в комплектуванні пересувної аварійно-ремонтної майстерні.
З урахуванням доводів і заперечень сторін щодо обставин спірної поставки товару за Договором, судом першої інстанції, зокрема, досліджено обставини можливості заміни відсутнього постійного магніту для компенсації зайвого магнітного поля зварювальних конструкцій П-подібного, який виготовляється виключно російськими або білоруськими виробниками, на магніт для компенсації зайвого магнітного поля зварювальних конструкцій виробництва Німеччини GN62-FN-79 та з`ясовано таке.
З листа товариства з обмеженою відповідальністю "ФАМ ГРУП" (далі - ТОВ "ФАМ ГРУП"; oфіційний дистриб`ютор в Україні Fittings Accessories Marketplace Group LLC, що займається продажем товарів німецько-італійського холдингу Elesa+Ganter) від 22.05.2025, вбачається, що в асортименті товариства є П-подібний магніт GN62, однак ТОВ "ФАМ ГРУП" не може надати інформацію, чи є магніт GN62 магнітом для компенсації зайвого магнітного поля зварювальних конструкцій, оскільки така інформація може бути надана лише спеціалізованими технічно-експертними організаціями; інформацією про наявність товару "постійний магніт для компенсації зайвого магнітного поля зварювальних конструкцій П-подібний" у інших підприємств ТОВ "ФАМ ГРУП" не володіє.
На сайті виробника (Бергер Тулс) магніту GN62 (https://www.bergertools.co.uk/Gn62_U_Shape_Magnet_Through_Bore_Unshielded_Heat_Resistant/) міститься інформація про те, що підковоподібні магніти мають високу силу зчеплення з розділеною клейкою поверхнею, вони є простими, економічними та довговічними засобами надійного утримання предметів на місці, а також використовуються для сортування та підйому. Ці U-подібні магніти є неекранованою магнітною системою, виготовленою методом лиття.
При цьому, призначенням постійного магніту для компенсації зайвого магнітного поля зварювальних конструкцій є усунення магнітного дуття за допомогою постійного магніту, шляхом компенсації залишкових магнітних полів. Магнітне дуття виникає за впливу стороннього магнітного поля на магнітне поле дуги. Відхилення дуги в поздовжньому або поперечному напрямку називають магнітним дуттям. Магнітне дуття сильно впливає на якість зварного шва, а у разі сильної намагніченості робить зварювання неможливим. Магнітне дуття не дозволяє якісно провести проварювання кореня шва та призводить до викиду металу зі звареної ванни.
Порівняння компенсуючих магнітів з магнітом GN62:
1. Компенсуючі магніти: розмір між полюсами становить від 180 до 230 мм; магніт GN62 - 38,5 мм.;
2. Компенсуючі магніти: величина компенсуючого магнітного поля: до 3000 Гс; магніт GN62 - не зазначено;
3. Компенсуючі магніти: відстань розмагнічування дільниці: 150-500 мм; магніт GN62 - не зазначено.
Тобто, виробники компенсуючих магнітів вказують характеристики, які відносяться до характеристик таких магнітів, а в фіксуючому магніті GN62 вказана інша характеристика, - номінальна сила зчеплення. Номінальна сила зчеплення магніту - це сила, з якою магніт притягує металеві предмети, або сила, яку потрібно докладати, щоб відірвати магніт від металевої поверхні.
За таких обставин суд першої інстанції виснував, що магніти GN62-AN-79, які є звичайною фурнітурою, не є альтернативою постійного магніту для компенсації зайвого магнітного поля зварювальних конструкцій.
За висновком місцевого господарського суду, Позивачем не надано до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження того, що магніт GN62-AN-79 є компенсаційним (відсутні підтверджуючі документи цільового призначення магніту GN62-AN-79 саме для компенсації залишкового магнітного поля в зварювальних конструкціях); жодних технічних документів, що підтверджують властивості та призначення магніту GN62-AN-79, а також документів, що засвідчують якість такого товару Позивачем також не надано (відсутні характеристики магніту, які обов`язково враховуються під час підбору магніту для компенсації магнітного поля).
Водночас, використання електромагніту не призначеного для компенсації залишкового магнітного поля та без визначення його характеристик унеможливлює використання виробником (ТОВ "Спецбудмаш") запропонованого йому магніту GN62, який не відповідає ТУ У34.1-01354485-012:2010. Протилежне Позивачем не доведено.
Відсутність можливості придбати компенсаційні магніти в Україні, за висновком суду першої інстанції, підтверджується також долученими до матеріалів справи листами товариства з обмеженою відповідальністю "Джейсік Україна" (далі - ТОВ "Джейсік Україна") та товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК КРАТОС" (далі - ТОВ "ВПК КРАТОС") (підприємства, що продають зварювальне обладнання), зокрема:
- з листа ТОВ "Джейсік Україна" вбачається, що виробництво компенсаційних магнітів здійснюється підприємствами Російської Федерації; в Україні магніти, призначені для компенсації надлишкового магнітного поля зварювальних конструкцій, не виготовлялися та не виготовляються; можливість придбання таких магнітів в Україні наразі відсутня;
- з листа ТОВ "ВКП КРАТОС" слідує, що з початку збройної агресії Російської Федерації проти України придбати компенсаційні магніти в Україні неможливо, оскільки в Україні такі магніти не виробляють, а з Росії, де виробляють такі магніти, товари не поставляються; в інших країнах, в тому числі в Європі, такі магніти теж не виробляються; до 2022 року такі магніти завозились ще з Республіки Білорусь, але з 2022 року це теж неможливо.
Отже, за результатами нового розгляду колегія судів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано врахував зазначені обставини в контексті вирішення питання про зменшення розміру неустойки та виснував, що:
- технічні характеристики товару розроблялись у 2021 році, до повномасштабної агресії Російської Федерації проти України і наразі відсутня можливість поставки товару за Договором, який би відповідав технічним вимогам 2021 року. Отже, невиконання Відповідачем умов Договору щодо поставки товару дійсно зумовлено форс-мажорними обставинами, які виникли поза волею сторін та підтверджені належним чином. Вина Відповідача у порушенні свого зобов`язання відсутня;
- поведінка Відповідач свідчить про вжиття ним усіх можливих заходів для виконання зобов`язання з поставки товару за Договором;
- Позивачем не надано доказів на підтвердження понесення будь-яких збитків через невиконання Відповідачем умов Договору;
- Позивач отримав кошти за банківською гарантією № 25252 від 09.08.2021 у сумі 3 078 480,00 грн. у зв`язку з порушенням Відповідачем умов договору(сторонами не заперечується).
У спірній ситуації суд першої інстанції належним чином застосував свої дискреційні повноваження щодо зменшення розміру неустойки на 99%. Таке рішення враховує інтереси обох сторін та базується на загальних засадах цивільного законодавства, передбачених ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність). Суд врахував поведінку Відповідача, яка свідчить про вжиття ним усіх можливих заходів для виконання зобов`язання з поставки товару.
Суд апеляційної інстанції погоджується, що таке зменшення є оптимальним балансом інтересів сторін, що запобігає настанню надмірних негативних наслідків для учасників справи в умовах воєнного стану. Суд першої інстанції врахував обставини, які критично ускладнили виконання, разом з тим Відповідач не звільняється від відповідальності. Неустойка за своєю природою є засобом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності, а не способом збагачення кредитора за рахунок боржника у складних економічних умовах.
У суді першої інстанції Позивач не заявляв та не надавав доказів порушення його господарських інтересів, перешкоджання діяльності чи погіршення обороноздатності країни. Відповідні обґрунтування були викладені Позивачем лише під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що обмежує їх прийнятність.
За умовами Договору поставка товару мала бути здійсненна без попередньої його оплати, що свідчить про відсутність заборгованості у Відповідача перед Позивачем, а матеріали справи не містять доказів понесення Позивачем збитків у зв`язку із невиконанням Відповідачем Договору.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.
При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (такий висновок міститься у пункті 67 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №922/266/20).
Отже, у спірній ситуації суд першої інстанції правильно застосував свої дискреційні повноваження щодо зменшення розміру неустойки на 99% враховуючи інтереси обох сторін, а також те, що виходячи із загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність), зважаючи на поведінку Відповідача, яка свідчить про вжиття всіх можливих заходів для виконання зобов`язання з поставки товару.
Суд першої інстанції врахував усі обставини, на які посилався Відповідач у своєму клопотання про зменшення розміру неустойки та заперечення Позивача, що висловлювалися ним на стадії розгляду справи в суді першої інстанції. 
В силу положень частини першої-третьої, п`ятої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Апелянтом не спростовано висновки суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення неустойки саме на 99% з урахуванням специфіки спірних правовідносин та з огляду на з`ясовані обставини конкретно цієї справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги 

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржене судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта. 
Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі №910/5679/25 залишити без змін.
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст судового рішення складено та підписано, - 07.05.2026.

Головуючий суддя В.А. Корсак 

Судді О.М. Сибіга

С.О. Алданова