Дата документу 09.06.2026
Справа № 334/29/26
Провадження № 2-др/334/25/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участю секретаря Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
27 травня 2026 року Дніпровським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25139,94 грн. та понесені судові витрати в сумі 2422,40 грн. 
01.06.2026 року представник ТОВ «Іннова-Нова» адвокат Андрущенко М.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова-Нова» судових витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5000,00 грн. Просив проводити розгляд заяви без участі представника ТОВ «Іннова-Нова».
Судом не встановлено обставин для виклику у судове засідання учасників справи, а відтак, заява про ухвалення додаткового рішення розглядається за відсутності сторін по справі, що відповідає положенням ч. 4 ст. 270 ЦПК України. 
З підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
З`ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, клопотання, суд дійшов до наступного висновку.
Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2026 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25139,94 грн. та понесені судові витрати в сумі 2422,40 грн.
У мотивувальній частині позовної заяви міститься повідомлення, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає суму судового збору та витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн. Станом на дату подання позовної заяви позивач вже поніс судові витрати, а саме витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. Судові витрати, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи – витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Додатково заявлялось, до документальне підтвердження понесених судових витрат в частині надання ТОВ «Іннова-Нова» професійної правничої допомоги буде скеровано до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення в строк, встановлений ч. 8 ст. 141 УПК України.
Відтак, при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу вирішено не було, оскільки за приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Представник ТОВ «Іннова-Нова» адвокат Андрущенко М.В., отримавши 29.05.2026 рішення у справі, 01.06.2026 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та надав докази щодо розміру витрат на правничу допомогу. 
Згідно з частиною 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 29 січня 2020 року у справі № 367/4910/17-ц та від 02 березня 2020 року у справі № 370/27/16-ц.
У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію договору про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року, укладеного між ТОВ «Іннова Фінанс» та адвокатом Андрющенком М.В.; заявку №3057823226 про надання послуг; Акт № 3057823226 приймання-передачі наданих послуг до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2026 по справі №334/29/26, згідно з яким розмір винагороди адвоката за виконані ним роботи щодо складення правової документації процесуального характеру (позовної заяви та клопотання про витребування доказів); та супровід процесу розгляду справи в суді з питань, пов`язаних із правами та інтересами замовника, в будь-якому форматі судочинства, в т.ч., але не виключно із використанням ресурсу «Електронний суд», становить 5000,00 грн.; платіжну інструкцію №7 від 29.05.2026 року, згідно якої ТОВ «Іннова-Нова» (ТОВ «Іннова-Фінанс») сплатило ОСОБА_2 5000,00 грн. Призначення платежу: згідно заявки №3057823226 від 30.07.2025 про надання послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги №06-05/2025. 
На підставі рішення загальних зборів від 05 вересня 2025 року змінено найменування ТОВ «Іннова Фінанс» на ТОВ «Іннова-Нова».
Фактично матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг від адвоката Андрющенка М.В. щодо складення правової документації процесуального характеру (позовної заяви та клопотання про витребування доказів) та супровід процесу розгляду справи в суді з питань, пов`язаних із правами та інтересами замовника, в будь-якому форматі судочинства, в т.ч. із використанням ресурсу «Електронний суд». 
На підставі викладеного, суд дійшов висновку що заява про відшкодування судових витрат підлягає задоволенню, заявлені позивачем вимоги про стягнення понесених витрат на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 5000,00 грн., що буде відповідати критерію реальності адвокатських послуг, розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» - адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про винесення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.)
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення. 
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова», адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал,10, поверх 2, офіс 5, ЄДРПОУ 44127243.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Турбіна Т. Ф.