Іванівський районний суд Одеської області    

Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/647/26 
Провадження № 3/499/253/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
21 травня 2026 року селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І. В., розглянувши об`єднані матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124, ч.5 ст. 126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:
До Іванівського районного суду Одеської області від ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої ст. 124, ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які об`єднані в одне провадження (протоколи про адміністративне правопорушення: серії ЕПР1 №653960 від 30.04.2026 року; серії ЕПР1 №653969 від 30.04.2026 року; серії ЕПР1 № 653974 від 30.04.2026 року).
Так, ОСОБА_1 12.04.2026 року о 13:32 за адресою: вул. Лісна, буд. 72, с. Северинівка Березівського району Одеської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом – автомобілем «ВАЗ 21063» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », будучи позбавленим права керування транспортними засобами, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а, п. 2.9.а, п. 12.1 та вчинив правопорушення, передбачені ст. 124, ч.5 ст. 126, ч.3 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, підтвердив обставини, зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення, пояснив, що випив, сів за кермо та здійснив зіткнення з перешкодою.
Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , окрім власного визнання вини, також повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: 
– фактичними даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення: серії ЕПР1 №653960 від 30.04.2026 року; серії ЕПР1 №653969 від 30.04.2026 року; серії ЕПР1 № 653974 від 30.04.2026 року, які складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП; 
– відеозаписом з нагрудної боді камери поліцейського; 
– рапортом чергового поліцейського від 12.04.2026 року; 
– письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.04.2026 року, ОСОБА_1 від 30.04.2026 року.
– листом КНП «Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради» від 28.04.2026 року № 01-11/2482 з додатком у вигляді результату токсикологічного дослідження від 16.04.2026 року № 514, за яким в результаті токсикологічного дослідження у крові ОСОБА_1 виявлено етанол 1,17 проміле;
– постановою судді Іванівського районного суду Одеської області від 24 червня 2025 року у справі № 499/459/25, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП;
– схемою місця ДТП від 12.04.2026 року та фотоматеріалами.
За приписами п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Пункт 2.9.а ПДР України встановлює, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відтак, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог пунктів: 2.1.а , 2.9.а, 12.1 ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124,ч. 5 ст. 126, ч.3 ст. 130КУпАП.
Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суддя приходить до висновку, що необхідним є застосування таких адміністративних стягнень у виді:
- позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;
- штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.
- у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без конфіскації транспортного засобу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.
При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.3 ст. 130 КУпАП – у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без конфіскації транспортного засобу, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Що ж стосується призначення додаткових стягнень, то суд дійшов цих висновків, виходячи з такого.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 25 КУпАП за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Згідно з довідкою від 04.05.2026 року за відомостями ІПНПУ «ГСЦ Посвідчення водія» ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
Разом з тим, суддя, аналізуючи практику ВС в кримінальних провадженнях, як, наприклад, постанова ОП КС ВС у справі № 702/301/20, зауважує на тому, що висновки ВС в цій справі стосуються позбавлення права займатись певною діяльністю, як одного з вида покарань, передбачених КК України і його призначення/непризначення судом як додаткового покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Так, у згаданій постанові вказується, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Відтак, підлягає застосуванню додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Вирішуючи питання про конфіскацію транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, суддя виходить з такого.
Як того вимагає ст. 29 КУАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України..
Суддею враховується, що ОСОБА_1 систематично не дотримується правил дорожнього руху, керуючи при цьому транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, а також бере до уваги тяжкість ймовірних наслідків, однак, зважуючи, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо належності транспортного засобу особі, що притягується до адміністративної відповідальності, то у суду немає підстав для застосування адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, оскільки в такому випадку може бути порушене право власності третьої особи.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665, 60 грн.
Керуючись ст. ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, 

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.5 ст.126 КУпАП, ч.3 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення у виді:
– позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;
– штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.
– у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без конфіскації транспортного засобу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.
На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.3 ст. 130 КУпАП – у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без конфіскації транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Реквізити для сплати штрафу: по КБК 21081300 - "Адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі); № рахунку: UA848999980313080149000015001; Отримувач: ГУК в Од.обл./ Одеська обл./ 21081300; ЄДРПОУ: 37607526; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); МФО: 899998.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./смт Іванівка/22030101. ЄДРПОУ: 37607526. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП.). Рахунок отримувача: UA808999980313101206000015674. Код класифікації доходів бюджету: 22030101. МФО: 899998.
За приписами ч.4 ст. 308 КУпАП документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

  Суддя:	Ігор ПОГОРЄЛОВ