Справа № 183/2650/26
№ 2/183/1229/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Григорьєвої В.С.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Черкаська селищна рада Самарівського району Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, –

в с т а н о в и в:
У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому проси визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 
27 липня 1996 року він зареєстрував шлю з відповідачкою, який рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2025 року у справі № 183/5958/25, - був розірваний.
Позивач зазначає, що являється головним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2 .
В квартирі зареєстрованими значаться відповідачка по справі, а також син позивача – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач зазначає, що його колишня дружина проживає на території російської федерації, 17 січня 2026 року зареєструвала там шлюб з ОСОБА_4 . 
Відповідно до акту перевірки фактичного проживання (не проживання) № 103/1 від 17.02.2026 року, складеним депутатом Черкаської селищної ради округу № 1 в присутності мешканців будинку була проведена перевірка проживання мешканців квартири АДРЕСА_2 . За вказаною адресою відповідачка фактично не проживає з січня 2021 року. 
Відповідач має намір отримати зазначену квартиру у власність шляхом приватизації, а здійснення такої не можливе без заяв всіх зареєстрованих осіб, позивач просить визнати свою колишню дружину такою, що втратила право користування зазначеним житлом, з підстав, визначених ст.ст. 71,72 ЖК України. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 09 квітня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с. 16).
Представник позивача – адвокат Медведовська Л.М. надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її присутності, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
За відомостями відділу Центру надання адміністративних послуг Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, відповідач зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_2 .
Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання повторно не з`явилася, була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за останнім зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами.
Третя особа - представник Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Згідно з ч.4 т. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється головним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2 .
В означеному жилому приміщенні зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить витяг № 574/1 від 12.09.2023 року (а.с. 9).
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2025 року у справі № 183/5958/25 (а.с. 8).
Позивач наполягає на тому, що ОСОБА_2 набула громадянство російської федерації, зареєструвала шлюб з громадянином російської федерації. На підтвердження чого надав копію паспорта відповідачки та свідоцтво про реєстрацію шлюбу, які видані російською федерацією (а.с. 6,7).
Відповідно до акту перевірки фактичного проживання (не проживання) № 103/1 від 17.02.2026 року а також акту № 110/1 від 23.02.2026 року, складених депутатом Черкаської селищної ради округу № 1 в присутності мешканців будинку була проведена перевірка проживання мешканців квартири АДРЕСА_2 . За вказаною адресою ОСОБА_2 не проживає з січня 2021 року (а.с.10, 27). 
Правовідносини, що вникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону, а саме.
Основним законодавчим актом у сфері регулювання житлових відносин є Конституція України та Житловий кодекс України, прийнятий у 1983 році (далі - ЖК України).
17 липня 1997 року Україна ратифікувала римську Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенцію), а також Перший протокол та протоколи №№ 2, 4, 7 та 11 до цієї Конвенції. Певна увага приділена у Конвенції правам людини, що пов`язані з житлом. Так, п. 1 ст. 8 Конвенції встановлює, що кожна людина має право на повагу до її житла. Цим правом закріплена недоторканність житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм житлом, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ним зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а ст.72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, проводиться виключно в судовому порядку.
У відповідності до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавленні права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою.
З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15).
У відповідності до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.85 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про зняття особи з зареєстрованого місця проживання, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
Підставою для зняття особи з зареєстрованого місця проживання, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.
Згідно з ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 з січня 2021 року року фактично не проживає за місцем реєстрації.
Суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_2 понад 6 місяців не проживає за місцем реєстрації, що відповідно до ст. 71 ЖК України, що є підставою для зняття цієї особи з реєстрації в даному приміщенні.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.10-12,27,30,58-62,209,212-215,280 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Черкаська селищна рада Самарівського району Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Взнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
Третя особа - Черкаська селищна рада Самарівського району Дніпропетровської області, код ЄДРПОУ 21927787, місце знаходження: 51272, Дніпропетровська область, Самарівський район, селище Черкаське, вул. Лісна, буд.24.

Суддя     О.В.Сорока.