УХВАЛА

05 травня 2026 року
м. Київ

справа № 537/883/25
провадження № 61-5242св25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дундар І. О., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Ситнік О. М., Фаловської І. М. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
10 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 лютого 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 лютого 2025 року виправлено описку в ухвалі Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 лютого 2025 року про залишення заяви без руху. Перший абзац резолютивної частини ухвали викладено у такій редакції: «У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити».
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала.
17 квітня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 лютого 2025 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М., суддів, які входять до складу колегії : Ситнік О. М., Фаловську І. М.
Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
08 липня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
08 січня 2026 року ОСОБА_1 направила до Верховного Суду заяву про відвід колегії суддів Ігнатенка В. М., Ситнік О. М. та Фаловської О. М. 
Заява обґрунтована тим, що колегія суддів порушила норми статті 129 Конституції України та статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і не розглянула касаційну скаргу позивача впродовж встановленого законом розумного строку, який ОСОБА_1 обраховує з моменту постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження, чим проявили свою упередженість.
Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ігнатенка В. М., Ситнік О. М., Фаловської І. М. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 травня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнано необґрунтованою. Заяву про відвід колегії суддів Верховного Суду передано судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.
УхвалоюВерховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О., у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Ігнатенка В. М., Ситнік О. М., Фаловської І. М. відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено склад суду: суддю-доповідача Ігнатенка В. М., суддів, які входять до складу колегії : Карпенко С. О., Сердюка В. В., Ситнік О. М., Фаловську І. М.
Постановою Верховного Суду від 18 лютого 2026 року ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2026 року узадоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 18 лютого 2025 року відмовлено.
20 квітня 2026 року ОСОБА_1 направила до Верховного Суду заяву про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року та заяву про відвід суддів Дундар І. О., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Ситнік О. М. та Фаловської О. М.
Заява обґрунтована тим, що колегія суддів, ухваливши постанову від 18 лютого 2026 року, якою залишено без змін ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року, порушила право позивача на судовий захист.
Згідно протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 27 квітня 2026 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Ситнік О. М., для розгляду заяви про виправлення описки визначено склад суду: суддю-доповідача Ігнатенка В. М., суддів, які входять до складу колегії : Грушицького А. І., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Фаловську І. М.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2026 року, враховуючи, що судді Верховного Суду Дундар І. О. та Ситнік О. М. не входять до складу колегії суддів, призначеної для розгляду заяви про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року, заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дундар І. О. та Ситнік О. М. залишено без розгляду.
Заяву ОСОБА_1 в частині відводу суддів Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Фаловської І. М. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року визнано необґрунтованою. Заяву про відвід передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України 04 травня 2026 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів передано судді Верховного Суду Краснощокову Є. В.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Право на справедливий суд насамперед повинне забезпечуватись безсторонністю судді. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ найважливішим є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості в демократичному суспільстві. Наявність безсторонності у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції оцінюється за двома критеріями: суб`єктивним, тобто з огляду на особисте переконання або поведінку конкретного судді у конкретній справі, і об`єктивним, тобто з урахуванням того, чи надає суд достатні гарантії для виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини вважати, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. Belukha v. Ukraine, № 33949/02, від 09 листопада 2006 року, §§ 49, 50, 52).
Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
Доводи заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів Верховного Суду Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Фаловської І. М., а зводяться виключно до незгоди з постановою Верховного Суду від 18 лютого 2026 року, що не є підставою для відводу суддів.
Тому у задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині відводу суддів Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Фаловської І. М. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков