КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 367/4897/15-ц
провадження № 22-ц/824/9188/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.
при секретарі Черняк Д. Ю. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Матвієць Наталія Петрівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок, поділ майна подружжя, визнання договору дарування житлового будинку недійсним та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Жабен Любові Іванівни на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 лютого 2026 року про призначення у справі експертизи в складі судді Карабази Н. Ф.,
установив:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок, поділ майна подружжя та визнання права власності на частину житлового будинку. 
Посилався на ті підстави, що перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2011 року до 16 лютого 2013 року. Дітей від шлюбу немає. 
Починаючи з весни 2011 року він та відповідачка почали будівництво спільного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
З 16 лютого 2013 року до січня 2015 року вони з відповідачкою проживали з однією сім`єю без реєстрації шлюбу у батьків відповідачки за адресою: АДРЕСА_2 .
29 серпня 2014 року відповідачка отримала свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок. 
З січня 2015 року вони почали проживати в новозбудованому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Починаючи з 16 червня 2015 року відповідачка відмовляється з ним спілкуватися, згоди на добровільний поділ майна між ними досягнуто не було. 
Орієнтовна вартість частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою визначення розміру судового збору по вимогам майнового характеру, становить 450 000 грн . 
Просив суд: 
встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з веденням спільного господарства, побуту та бюджету в період з 16 лютого 2013 року по 16 червня 2015 року;
визнати майно, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час спільного проживання, що належить їм на праві спільної сумісної власності;
поділити майно, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час спільного проживання, що належить їм на праві спільної сумісної власності, в рівних частинах по 1/2 кожному; 
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
22 липня 2015 року Ірпінським міським судом Київської області відкрито провадження у справі. 
24.12.2015 ОСОБА_1 подав заяву, якою просив суд залучити до участі в справі в якості відповідача ОСОБА_3 та третьою особою приватного нотаріуса Матвієць Н. П. та доповнив позовні вимоги вимогою про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
07.11.2017 представник ОСОБА_1 - адвокат Осколков І. Л. подав клопотання про призначення судової будівельної оціночно-технічної експертизи.
Просив призначити судову будівельну технічно-оціночну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. 
На вирішення експертів поставити питання: 
1. Коли саме розпочалося будівництво житлового будинку та його складових частин, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ? 
2. Коли саме завершилося будівництво житлового будинку та його складових частин, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ? 
3. В який період проводилось будівництво будинку та господарських споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ? 
4. В який період проводились внутрішні ремонтно оздоблювальні роботи в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ? 
5. Яка ринкова (звичайна) ціна житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент проведення експертизи ? 
Клопотання обґрунтоване тим, що відповідь на питання в який саме період будувався спірний будинок та визначення вартості будинку з урахуванням здійснення можливих його поліпшень матиме суттєве значення для вирішення справи по суті. 
20.02.2026 представник ОСОБА_3 - адвокат Жабен Л. І. подала письмові заперечення проти заявленого клопотання. Вважає, що питання, які поставлені перед експертами, відносяться до правових та оціночних. 
Ухвалою Ірпінського міського суду від 20 лютого 2026 року призначено по справі судову будівельну технічно-оціночну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вулиця Сім`ї Бродських, 6, Київ, 03057).
На вирішення експертів поставлені наступні питання:
1. Коли саме розпочалося будівництво житлового будинку та його складових частин, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ?
2. Коли саме звершилося будівництво житлового будинку та його складових частин, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ?
3. В який період проводилось будівництво будинку та господарських споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ?
4. В який період проводились внутрішні ремонтно оздоблювальні роботи в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ?
5. Яка ринкова (звичайна) ціна житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на момент проведення експертизи.
Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .
В розпорядження експерта надано матеріали цивільної справи № 367/4897/15-ц .
Зобов`язано сторони надати в розпорядження експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на його вимогу доступ до усіх приміщень будинку, а також надати всі документи, що будуть потрібні для проведення експертизи.
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
11.03.2026 року представник ОСОБА_3 - адвокат Жабен Л. І. засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 лютого 2026 року як в частині зупинення провадження у справі, так і в частині призначення судової будівельної технічно-оціночної експертизи просить скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а постановлені в ухвалі питання виходять за межі заявлених позивачем позовних вимог.
Судом першої інстанції не враховано, що експертиза призначається судом виключно для встановлення обставин справи, які стосуються предмету доказування у справі. 
Постановлені перед експертами питання не входять до предмету доказування у справі та не потребують спеціальних знань. Відповіді на питання, які були поставлені судом на розгляд експертизи, на час призначення судом експертизи вже підтверджені належними та допустимими доказами. 
Так, відповідь на перше питання про початок будівництва спірного будинку знаходиться на а. с. 116 т. 1 - рішення виконавчого комітету Бучанської селищної ради від 15 березня 2005 року «Про дозвіл на будівництво житлового будинку». 
На а. с.118-121 т.1 знаходиться будівельний паспорт на будівництво спірного будинку, який отримано 07.06.2005. 
На а. с. 122 т.1 знаходиться акт № 290 про передачу на зберігання ОСОБА_4 дерев, на а. с. 123 том 1 є акт депутата, який підтверджує, що на спірній земельній ділянці знаходяться будівельні матеріали - панелі, блоки та інші будівельні матеріали.
На а. с. 132 т. 1 знаходиться Декларація про готовність спірного будинку до експлуатації від 01.02.2014, а на аркуші 125-131 том 1 знаходиться технічний паспорт на спірний будинок від 15.06.2014.
Відповідно до наведених документів дата початку будівництва спірного будинку була розпочата в листопаді 2005 року, закінчено будівництво в липні 2006 року, а строк введення даного об`єкта в експлуатацію в ІІІ кварталі 2014 року.
Така інформації по даті будівництва вказана і в технічному паспорті на спірний будинок.
У вказаних документах перераховані також техніко-економічні показники даного будинку, кількість кімнат, корисна та житлова площа в даному будинку, кількість поверхів, наявність підвалу, перелік інженерного обладнання даного об`єкта, наявність надвірних споруд.
15 січня 2006 року на ім`я ОСОБА_4 (вона ж ОСОБА_2 ) був оформлений і Договір № 317137 про користування електричною енергією до земельної ділянки.
Що стосується 5-го питання про визначення ринкової (звичайної) вартості спірного будинку, то з врахуванням того, що позивач оспорює договір дарування спірного будинку від 01 липня 2015 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то відповідно до вказаного договору дарування дійсна вартість спірного будинку була визначена 25 червня 2015 року Товарною біржою «Універсальна» і становила 900 510 грн.
Враховуючи, що позивач не заявляв вимог про розподіл спірного будинку, а лише просив визнати за ним право власності на його ідеальну частку, то і підстав для призначення та визначення дійсної вартості будинку на даний час у суду не було.
Судом не було враховано її заперечення проти призначення експертизи та зупинення провадження у справі, в ухвалі про призначення експертизи не наведено жодного мотиву для спростування її доводів. Судом не враховано, що справа знаходиться в провадженні суду з липня 2015 року і в цей період позивач мав можливість провести експертизу. З 15.03.2016 , після накладення судом арешту, ОСОБА_3 позбавлена можливості розпоряджатися своїм майном. 
29 травня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвоката Іоніцой-Доценко О. П. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. 
Зазначає, що період фактичного будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , має важливе значення для правильного вирішення даного спору. 
Вирішення перший чотирьох питань призначеної експертизи за своїм предметом відноситься до будівельно-технічної експертизи. 
Вирішення питання щодо вартості предмета спору має значення для вірного визначення ціни позову, остаточного розміру судового збору тощо. 
Твердження апелянта, що період будівництва можна встановити за допомогою доказів, на які він посилається в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та недорученими, оскільки зважаючи на те, що період в часі між моментом отримання дозволу на будівництво та моментом введення будинку в експлуатацію є достатньо тривалим (з 2005 року по 2014 рік) і включає в себе, як період, коли ОСОБА_2 не перебувала в шлюбі з позивачем і не проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу (з 2005 по 2011 роки), так і періоди, коли вона з ним перебувала в шлюбі та проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу (з 2011 року по 2015 рік), то фактичне будівництво могло відбуватися в будь-який із цих періодів і з різною інтенсивністю, а факт отримання дозволу на будівництво в 2005 році не означає, що фактичне будівництво почалося саме в 2005 році. 
Тож, суть призначеної експертизи полягає в тому, щоб встановити дійсний період фактичного будівництва спірного будинку, на противагу періоду часу, який вказаний в дозвільних документах, що не співпадає з реальним періодом будівництва відповідно до тверджень обох сторін. 
Щодо зупинення провадження у справі у зв`язку із призначенням експертизи у справі, зазначає, що суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі на час проведення експертизи, оскільки для правильного та об`єктивного вирішення даного спору необхідним є отримання висновку експерта. 
При цьому позивач погоджується із тим, що дана справа дійсно розглядається в суді тривалий період часу. Однак, факт безпідставної та великої тривалості розгляду цієї справи не повинен нівелювати значення та необхідність саме правильного вирішення даного спору (а не будь-яке вирішення цього спору без всебічного та повного встановлення всіх обставин справи), з метою чого і була призначена відповідна експертиза у справі, на час якої доцільно зупинити провадження у справі. 
Так само, не може розцінюватися подання з боку позивача відповідного клопотання про призначення експертизи та зупинення провадження на час її призначення як зловживання його процесуальними правами, оскільки позивач реалізував своє процесуальне право з метою досягнення мети і завдання цивільного судочинства - справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цієї цивільної справи з метою ефективного захисту своїх порушених прав.
Твердження апелянта про те, що призначення експертизи у справі є затягуванням розгляду справи, результатом зловживанням правами з боку позивача тощо є безпідставними та необґрунтованими.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник - адвокат Жабен Л. І. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Іоніцой-Доценко О. П. 19 червня 2026 року через підсистему «Електронний суд» направив клопотання про розгляд вказаної справи у відсутності позивача та його представника. 
Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належать, зокрема змагальність сторін та диспозитивність.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.
Згідно з положеннями ст. 76, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Частиною 2 статті 102 ЦПК України, встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Висновок експерта є однім із засобів доказування даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Призначення експертизи є способом забезпечення доказів.
Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із самих запитань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Частиною 1 статті 104 ЦПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Необхідність у призначенні експертизи має бути обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, запереченнях інших учасників справи чи поданими доказами з метою отримання докладного опису проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, що можуть бути використані для вирішення спору.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив : встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 16 лютого 2013 року по 16 червня 2015 року; визнати житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що набутий під час спільного проживання сторін та є спільною сумісною власністю; поділити цей будинок по 1/2 частині кожному із сторін; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину цього будинку; визнати договору дарування житлового будинку недійсним. 
Заперечуючи проти призначення вказаної експертизи, представник відповідача в заяві від 20.02.2026 навела свої заперечення проти призначення у справі експертизи. 
Суд першої інстанції не навів жодного мотиву відхилення заперечень представника відповідача щодо призначення експертизи. 
Призначаючи в справі судову будівельну технічно-оціночну експертизу, суд першої інстанції не з`ясував необхідність призначення такої експертизи, правове значення експертизи для справи та чи відповідають запропоновані питання предмету доказування.
Відповідно до ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. 
Відповідно до ч. 6 ст.103 ЦПК України питання, які ставляться експерту, і його висновки щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. 
Орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) (далі - Рекомендації).
Відповідно до п. 5.1 Рекомендацій основними завданнями будівельно-технічної експертизи, у тому числі з визначення вартості нерухомого майна та майнових прав на нього, є: визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення та перевірка обсягів та вартості виконаних будівельних робіт і складеної звітної документації проектно-кошторисній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів; визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів; визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо; визначення можливості розподілу об`єктів нерухомого майна, розробка варіантів розподілу; визначення різних видів вартості будівель, споруд, їх частин, а також іншого нерухомого майна; визначення відповідності виконаної оцінки нерухомого майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам.
В п. 5. 2 Рекомендацій визначено орієнтовний перелік вирішуваних питань : 
Чи відповідає розроблена проектно-кошторисна документація вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП тощо)? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?
Чи відповідають виконані будівельні роботи проектній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?
Чи відповідають об`єкти (будівлі, споруди тощо) проектно-технічній документації на їх будівництво (ремонт, реконструкцію) та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (містобудівним, протипожежним, санітарно-гігієнічним тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?
Чи відповідають виконані будівельні роботи (або окремі елементи об`єктів нерухомого майна, конструкції, вироби, матеріали тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?
Який перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції)?
Яка вартість фактично виконаних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) об`єктів?
Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) об`єктів обсягам та вартості, визначеним проектно-кошторисною або звітною документацією?
Чи відповідає звітна документація (форми КБ-2в, КБ-3 тощо) з будівництва (ремонту, реконструкції) за порядком складання і наведеними розрахунками вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?
До якого виду робіт (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт тощо) належать фактично виконані будівельні роботи на об`єкті?
Чи є об`єкт (результат виконання робіт) нерухомим майном?
Який ступінь будівельної готовності незавершеного будівництвом об`єкта?
Яка група капітальності (категорія складності, ступінь вогнестійкості) об`єкта?
Який технічний стан (ступінь фізичного зношення) об`єкта нерухомого майна (будівлі, споруди тощо)?
Чи є об`єкт нерухомого майна (будівля, споруда) аварійним?
Які пошкодження об`єкта (будівлі, квартири, приміщення, оздоблення тощо) виникли внаслідок залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу, просідання ґрунту на підроблюваних територіях тощо?
Яка технічна причина пошкоджень та руйнувань об`єкта нерухомого майна (елементів, конструкцій, інженерних мереж тощо)?
Яка вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу, просідання ґрунту на підроблюваних територіях тощо?
Яке функціональне призначення приміщень? Чи належать приміщення будинку до нежитлових (допоміжних)?
Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити (виділити частку) об`єкт нерухомого майна відповідно до часток співвласників (вказати частки)?
Які варіанти розподілу (виділення частки) об`єкта нерухомого майна можливо визначити відповідно до часток співвласників (вказати частки) та вимог нормативно-правових актів?
Яка вартість (зазначити вид вартості: дійсна, ринкова, залишкова, ліквідаційна, вартість ліквідації, спеціальна, інвестиційна тощо) будівель, споруд, їх частин (приміщення, квартири) та іншого нерухомого майна?
Чи відповідає виконана оцінка нерухомого майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам?
Чи належить будівля за архітектурним вирішенням (стилем) до категорії культових споруд: храмів, церковних споруд? (Зазначене питання може вирішуватись шляхом проведення комплексної експертизи із залученням відповідних фахівців.)
Відповідно до п. 5.8. Рекомендацій для вирішення питання про вартість будівель, споруд, їх частин (приміщення, квартири), а також іншого нерухомого майна експерту необхідно надати правовстановлювальну документацію та матеріали технічної інвентаризації на ці об`єкти, а також правовстановлювальну та технічну документацію на земельну ділянку, на якій розміщений об`єкт оцінки, станом на дату оцінки. У разі виконання ретроспективної оцінки на дослідження необхідно надати матеріали з вихідними даними щодо показників (функціонального використання, об`ємно-планувального рішення, технічного стану тощо) об`єкта на дату оцінки.
Перелік питань, які зазначені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають орієнтованому переліку питань, які можуть бути поставлені на вирішення судової будівельної технічно-оціночної експертизи.
Також судом не визначено які саме матеріали, що містяться в справі, передаються на експертне дослідження. 
Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЦПК України експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи.
Отже, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не дослідив усіх передбачених нормою процесуального права умов для призначення експертизи та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для призначення експерти.
Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для призначення у даній справі експертизи є передчасним, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Жабен Любові Іванівни задовольнити.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 лютого 2026 року скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Матвієць Наталія Петрівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок, поділ майна подружжя, визнання договору дарування житлового будинку недійсним та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук