19.05.2026 
Єдиний унікальний № 371/1354/25 провадження № 2/371/407/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Миронівка

ЄУН 371/1354/25
Провадження № 2/371/407/26

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Чайки А.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миронівської міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Миронівської міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва в порядку спадкування, посилаючись на такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була дружиною ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_1 . 29 червня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко Валентиною Василівною заведено спадкову справу №142/2021 після її смерті. Позивачі є єдиними спадкоємцями на майно померлої ОСОБА_3 .

До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,1669 гектарів, кадастровий номер 3222986701:01:223:0063, та незавершений будівництвом житловий будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

28 травня 2025 року приватним нотаріусом позивачам видано свідоцтва про право на спадщину за законом по частці права власності на майно, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим номером 1931 та за реєстровим номером 1932.

Спадщина, на яку в указаних частках видані свідоцтва, складається із земельної ділянки площею 0,1669 гектарів, кадастровий номер 3222986701:01:223:0063, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 

За мотивами постанови, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про здійснення державної реєстрації права власності за спадкодавцем на житловий будинок незавершеного будівництва. При цьому, спадкоємець ОСОБА_1 не надала нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, повідомивши, що такий документ відсутній.

Позивачі позбавлені можливості отримати  свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок незавершеного будівництва, фактично не можуть закінчити будівництво цього будинку та зареєструвати право власності на нього у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вважає, що єдиним способом набуття права власності на таке майно є визнання права власності на житловий будинок незавершеного будівництва з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування.

Вказав, що у 2019 році на замовлення спадкодавця було виготовлено будівельний паспорт на будівництво будинку. Відомості про житловий будинок садибного типу незавершеного будівництва, шо належав спадкодавцю, зареєстровані в Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. 10 лютого 2025 року на будинок садибного типу незавершеного будівництва з господарськими будівлями та спорудами виготовлено технічний паспорт.

Відповідно до висновку про відсоток готовності незавершеного будівництва № 289/2025 від 10 лютого 2025 року, проведено обстеження об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Обстеженням встановлено, що власник ОСОБА_3 виконала будівництво. Загальний відсоток готовності об`єкта нерухомості становить 87 (вісімдесят сім) відсотків.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 висловлена правова позиція, згідно з якою оформлення спадщини через визнання права власності судом допускається тільки за умови, якщо це право не можна захистити в нотаріальному порядку.

Вирішення спору в позасудовому порядку неможливе, оскільки нотаріус не може видати позивачам свідоцтво про право на спадщину за законом на об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на таке майно.

Відсутність реєстрації права власності не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених у главі 29 ЦК України.

Просив визнати за кожним з позивачів право власності на 1/2 частку будинку садибного типу незавершеного будівництва з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці загальною площею: 0,1669 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: 3222986701:01:223:0063. 

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

22 жовтня 2025 року ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

У приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко Валентини Василівни витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, яка була заведена після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 19 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Аргументи учасників справи

Позивачі та представник позивачів у судове засідання не з?явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно. Представник позивачів подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності та відсутності позивачів, ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів.

Представник відповідача Миронівської міської ради Обухівського району Київської області до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. До суду надійшла заява з проханням проводити розгляд справи за відсутності представника міської ради.

Відповідач відзиву на позов не подав.

На підставі частини 8 статті 178 ЦПК України та частини 2 статті 191 ЦПК України, з підстав неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, за правилами частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи 

Суд встановив такі фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ця обставина підтверджуються даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05 березня 2021 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі актового запису № 365 (а.с. 10). 

До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 0,1669 гектарів, кадастровий номер 3222986701:01:223:0063, та незавершений будівництвом житловий будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом її спадкоємці: чоловік ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 (а.с. 58, 67). 

Спадщина, на яку видано свідоцтва, складається із земельної ділянки, площею 0,1669 гектара, кадастровий номер 3222986701:01:223:0063, належної ОСОБА_3 на підставі договору дарування земельної ділянки, укладеного та посвідченого приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області 23 травня 2019 року, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

За ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах, по частці, зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222986701:01:223:0063.

Такі обставини підтверджуються даними свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. 28 травня 2025 року, зареєстрованих у реєстрі за № 1931 та № 1932, Витягу з Державного реєстру речових прав № 429026713 від 28 травня 2025 року, Витягу з Державного реєстру речових прав № 429025385 від 28 травня 2026 року (а.с. 10, 11, 12, зв. 11, 12).

Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не зверталися. Вказаний факт підтверджується даними спадкової справи (а.с. 57-115).

Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зведений на земельній ділянці житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 28 травня 2025 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 13).

Цією постановою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 

За змістом вказаної постанови державна реєстрація права власності за спадкодавцем на житловий будинок незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до повідомлення Комунального підприємства Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 26 травня 2025 року № 518/1 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, інформаційна довідка №428930991, яка сформована приватним нотаріусом Шепітко В.В., 28 травня 2025 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. При цьому, спадкоємець ОСОБА_1 не надала нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, повідомивши, що такий документ відсутній.

Отже, право власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , який зведено на успадкованій земельній ділянці з кадастровим номером 3222986701:01:223:0063, не зареєстровано.

У КП КОР «Київське обласне БТІ» заведена інвентаризаційна справа, яка формується та ведеться в єдиному екземплярі на кожний об`єкт нерухомого майна на час його існування. Вказаний будинок є будинком садибного типу незавершеного будівництва з господарськими будівлями та спорудами (87 % готовності).

Встановлено, що у 2019 році на замовлення спадкодавця ОСОБА_3 було виготовлено будівельний паспорт на № 4 «Будівництво індивідуального житлового будинку, гаража, господарських будівель і споруд», що підтверджує законність будівництва та належність житлового будинку незавершеного будівництва спадкодавцю.

Відомості про житловий будинок садибного типу незавершеного будівництва, шо належав спадкодавцю ОСОБА_3 , зареєстровані в Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

10 лютого 2025 року Приватним підприємством «Архбудренесанс» на будинок садибного типу незавершеного будівництва з господарськими будівлями та спорудами виготовлено технічний паспорт.

Згідно з відомостями технічного паспорта, приналежністю будинку є такі будівлі та споруди: ганок, погріб. Будинок має загальну площу 55,50 кв. м, житлову площу 10,10 кв. м, допоміжну площу 45,40 кв. м. 
Відповідно до висновку про відсоток готовності незавершеного будівництва № 289/2025 від 10 лютого 2025 року, виданого ПП «Архбудренесанс» на підставі замовлення ОСОБА_2 від 10 лютого 2025 року, проведено обстеження об`єкта нерухомості: житлового будинку садибного типу (літ.АІ) з підвалом під частиною будівлі літ. «Al/П», ганок літ. «а2», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Обстеженням встановлено, що власник ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта КС061192450331 від 02 вересня 2019 року, виданого Департаментом ДАБІ у Київській області, виконала будівництво. Загальний відсоток готовності об`єкта нерухомості становить 87 (вісімдесят сім) відсотків.

Ці обставини підтверджуються даними висновку про відсоток готовності незавершеного будівництва № 289/2025 від 10 лютого 2025 року, Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документа: TI01:6859-1274-5345-2179, технічного паспорта на будинок садибного типу незавершеного будівництва з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 10 лютого 2025 року, будівельного паспорта № 4 «Будівництво індивідуального житлового будинку, гаража, господарських будівель і споруд» від 26 червня 2019 року, відповіді КП КОР «Київське обласне БТІ» на запит нотаріуса № 518/1 від 26 травня 2025 року (а.с. 14, 15-17, 18-21, 23-35, зв. 106).

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані матеріали справи, всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об?єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді (статті 15-16 ЦК України). Шляхом вчинення провадження у справах суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, пункт 5.5). Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц та від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18).

Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачами спосіб, суд дійшов таких висновків.

Щодо підстав для спадкування

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. 

За приписами статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1222, 1223 ЦК України  визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Частиною першою статті 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Суд встановив, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка була дружиною позивача ОСОБА_2 та матір`ю позивача ОСОБА_1 .

Спадковим майном, на яке претендують позивачі, є незавершений будівництвом житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Разом з тим, для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді незавершеного будівницвом житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не здійснена на час звернення позивачів за оформленням спадкових прав.

Тож, у зв`язку з нездійсненням державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно за спадкодавцем ОСОБА_3 , позивачі не мають змоги подати нотаріусу правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на це майно.
Щодо правової природи об’єкта незавершеного будівництва
Ключовим питанням, яке підлягає вирішенню судом, є можливість визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва в порядку спадкування. 

Стаття 331 ЦК України передбачає, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 1 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV), державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва, обтяжень такого права проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об`єкта.

Державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, обтяжень такого права проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з дотриманням вимог Закону України «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому».

На підставі пункту першого частини першої статті 4 Закону № 1952-IV державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості.

Відповідно до пункту дев`ятого частини першої статті 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Об’єктом незавершеного будівництва є новостворена річ, фізичне створення якої розпочато, але не завершено, тобто не виконані всі передбачені проєктом роботи.

Крім того, «незавершеність» будівництва в розумінні закону та для цілей правозастосування може полягати у невчиненні дій, спрямованих на закінчення юридичного складу будівництва - введення будівлі в експлуатацію та здійснення державної реєстрації права власності на неї.
Об’єкт незавершеного будівництва з урахуванням підходів, які склалися у доктрині цивільного права, може розглядатися у трьох вимірах: 1) як сукупність будівельних матеріалів (сукупність рухомих речей - res mobiles); 2) як об’єкт нерухомого майна (res immobiles); 3) як річ особливого роду, яка, по суті, поєднує в собі ознаки рухомих і нерухомих речей (res sui generis - річ «свого роду»).

За приписами статті 181 ЦК України, до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об’єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об’єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

За змістом частини другої статті 331 ЦК України для нерухомості легітимаційну роль виконує факт її прийняття в експлуатацію або факт державної реєстрації права власності на неї. Втім, у такого роду об’єктах юридична складова (наприклад, державна реєстрація) не виключає природний (фізичний) елемент, адже, безумовно, необхідним є реальне існування певного матеріального предмета. 

Об’єкт незавершеного будівництва, незалежно від того, на якій стадії готовності він перебуває, як правило, відповідає одній з основних ознак, визначених законом для об’єктів нерухомості - «стаціонарності», тобто неможливості їхнього вільного переміщення у просторі без їх знецінення та зміни їх призначення, оскільки такий об’єкт нерозривно пов’язаний із земельною ділянкою (землею), на якій він зводиться, і переміщення цього об`єкта без завдання йому шкоди є неможливим.

Іншою особливістю, яка вирізняє об’єкт незавершеного будівництва, є те, що він створюється з використанням рухомих речей - будівельних матеріалів.

Будівельні матеріали, крім характерної їм ознаки «рухомості», за своєю природою переважно є ще й речами споживними, тобто такими, які внаслідок одноразового їх використання знищуються або припиняють існувати у первісному вигляді (частина перша статті 185 ЦК України).

Будівництво за своєю суттю є процесом втрати будівельними матеріалами і конструкціями своєї ідентичності. Будівельні матеріали чи конструкції, використані при зведенні об’єкта будівництва, перестають існувати, й право власності на них припиняється згідно зі статтею 349 ЦК України. Такі матеріали неможливо відділити від самого об’єкта будівництва без завдання їм усім або окремим із них шкоди та зниження їх економічної цінності. Водночас їх оборотоздатність без відділення від об’єкта будівництва неможлива.

Економічна цінність об’єкта незавершеного будівництва не вичерпується вартістю використаних при його зведенні будівельних матеріалів і конструкцій, а включає також вартість проєктування, права на земельну ділянку, вартість будівельних робіт і платних дозвільних процедур чи інших пов’язаних послуг.

Отже, визначення об’єкта незавершеного будівництва винятково як сукупності будівельних матеріалів і конструкцій є неповним і таким, що не відповідає ні природі створення такого об’єкта, ні правовим наслідкам втрати будівельними матеріалами і конструкціями своєї ідентичності як об’єктами цивільного обороту.

З урахуванням викладеного Велика Палата Верховного Суду розглядає об’єкт незавершеного будівництва як річ особливого роду, щодо якої можливе існування цивільних прав і обов’язків, яка хоча і тяжіє до нерухомого майна за своїми фізичними властивостями, проте не є повноцінним об’єктом нерухомості. Така річ відповідає природному критерію (наявний факт її фізичного спорудження), проте не задовольняє юридичний критерій - відсутній факт введення її в експлуатацію та проведення державної реєстрації речових прав на неї.

Таких висновків дійшла  Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 квітня 2026 року у справі № 607/10858/22, провадження № 14-138цс24.

Частина третястатті 331 ЦК України допускає випадки, коли за певних умов (наприклад, з метою укладення правочину) здійснюється реєстрація права власності на об’єкт незавершеного будівництва, що для цілей цивільного обороту перетворює його в повноцінний об’єкт нерухомості.

Крім того, на рівні Закону № 1952-IV прямо передбачено, що об’єкти незавершеного будівництва можуть бути об’єктами речових прав та включаються до цивільного обороту у спосіб проведення їхньої державної реєстрації, що за своєю суттю є офіційним визнанням та підтвердженням з боку держави оборотоздатності відповідних об’єктів.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що:

- нерухомими речами треба визнавати як повністю завершені, так і не завершені будівництвом об`єкти, право власності на які зареєстроване у встановленому порядку;

- будівельні матеріали, вироби та конструкції, що використовуються під час будівництва, є рухомими речами до моменту їх фізичного включення до конструкцій об’єкта будівництва, після чого такі матеріали, вироби та конструкції втрачають свою ідентичність;

- об’єкт будівництва (об’єкт незавершеного будівництва), право власності на який не зареєстровано в установленому для державної реєстрації речових прав на нерухомість порядку, не належить ані до рухомих, ані до нерухомих речей, постаючи як piч sui generis (свого, особливого роду). Така річ може бути об’єктом цивільних прав і обов’язків, у тому числі речових, однак лише як річ особливого роду.

Отже, предметом спору про визнання права власності в порядку спадкування є саме об’єкт незавершеного будівництва (житловий будинок) як об’єкт цивільних прав і річ sui generis, а не використані під час його спорудження будівельні матеріали, вироби та конструкції.

Тож, порушене право позивачів підлягає судовому захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно.

Висновки за результатами розгляду

Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на позивача покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог.

Саме позивачі мали довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу захисту змісту порушенного права. 

Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником.

Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто такими, що відповідають змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 та від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16).

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва в порядку спадкування є доведеними. 

Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів доводить той факт, що житловий будинок незавершеного будівництва з відповідними господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 (87 % готовності) входить до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 .

Будучи спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 за законом, позивачі мають перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства, оскільки документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, відсутній.

За результатами розгляду справи обставини самочинного спорудження спірного об`єкта незавершеного будівництва не встановлені. Об`єкт споруджено після отримання необхідного дозволу та на земельній ділянці, відведеній для будівництва.

Спадкоємці, які не є забудовниками і не можуть здійснити юридично значущі дії щодо введення об’єкта в експлуатацію, прагнуть захистити свої правомірні очікування щодо набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, та обрали правильний спосіб захисту. Іншого шляху для захисту своїх прав такі особи не мають.

Як спадкоємці, що прийняли спадщину, позивачі мають право на оформлення спадкових прав на майно, яке підлягає спадкуванню. Визнання за позивачами права власності на спадкове майно у виді житлового будинку незавершеного будівництвом буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивачів як спадкоємців.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 280, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миронівської міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку будинку садибного типу незавершеного будівництва (87 % готовності) з будівлями та спорудами у виді ганку та погреба, загальною площею 55,50 кв. м, житловою площею 10,10 кв. м, допоміжною площею 45,40 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку будинку садибного типу незавершеного будівництва (87 % готовності) з будівлями та спорудами у виді ганку та погреба, загальною площею 55,50 кв. м, житловою площею 10,10 кв. м, допоміжною площею 45,40 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: 

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_4 .

Відповідач: 

Миронівська міська рада Обухівського району Київської області, ідентифікаційний код 04054984, адреса місцезнаходження: будинок під номером 48, вулиця Соборності, місто Миронівка, Обухівський район, Київська область.

Дата складення повного судового рішення 19 травня 2026 року.

Суддя     Л.О. Капшук