ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 р. 	Справа № 520/33300/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої К.В.,
Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 (головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022) по справі № 520/33300/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Національної поліції в Харківській області   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі відповідач, ГУНП в Харківській обл.), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області, код ЄДРПОУ: 40108599, яке зареєстровано за адресою: 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць 5, яка полягає у незазначені в наказі ГУНП в Харківській області №717 о/с від 20.11.2025 даних про вислугу років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати позивачу;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області, код ЄДРПОУ: 40108599, яке зареєстровано за адресою:61002, м.Харків, вул. Жон Мироносиць 5 внести зміни в наказ ГУНП в Харківській області №717 о/с від 20.11.2025, зазначивши вислугу років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати позивачу;
- визнати протиправними дії уповноважених осіб ГУНП в Харківській області щодо неврахування періоду проходження служби позивача за період проходження служби в органах Національної поліції України з 24.02.2022 по 21.11.2025 , у пільговому обчисленні один місяць за три місяці, відповідно до п.п. 1 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992;
- зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Харківській області здійснити перерахунок вислуги років позивача з урахуванням пільгового обчислення проходження служби в органах Національної поліції України з 24.02.2022 по 21.11.2025 , у пільговому обчисленні один місяць за три місяці, відповідно до п.п. 1 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992. 
Позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на те, що відповідно до наказу ГУНП в Харківській області №717 о/с від 20.11.2025 про звільнення зі служби вислуга років позивача у календарному обчислені складає 08 років 03 місяці 07 днів, у пільговому обчислені (без урахування вислуги років в календарному обчислені) складає 00 років 02 місяці 15 днів. Разом з тим, відповідачем не враховано, що в період з 24.02.2022 по 21.11.2025 брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану, що зараховується до вислуги років для призначення пенсій у пільговому обчисленні (один місяць за три місяці). Отже, пільгова вислуга років позивача (без врахування календарної) повинна складати 7 років 5 місяців 25 днів. Крім того, у виданому наказі відсутні дані стосовно вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), а також дані, щодо необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції відповідно до пункту 10 розділу ІІІ наказу МВС України №1235 від 23.11.2016.
ІІ. Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.
Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством передбачено внесення до наказу про звільнення поліцейського відомостей щодо необхідності виплати одноразової грошової допомоги у випадках, коли така виплата передбачена законом. Оскільки позивач не набув необхідної законом вислуги років (10 років) підстави для виплати одноразової грошової допомоги у нього були відсутні.
Щодо здійснення перерахунку вислуги років з урахуванням пільгового обчислення проходження служби за період з 24.02.2022 по 21.11.2025, у пільговому обчисленні один місяць за три місяці, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не здійснював. Саме по собі несення служби на блокпостах та охорона об`єктів не відноситься до заходів, за які передбачена додаткова винагорода у сумі 100 000 гривень та зарахування вислуги років на пільгових умовах.
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 по справі №520/33300/25 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що по-перше, в наказі ГУНП в Харківській області №717 о/с від 20.11.2025 відсутні дані стосовно вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), а також дані, щодо необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції. Чинне законодавство не містить умов «доцільності», «набуття права на пенсію», «набуття права на одноразову грошову допомогу», тощо для зазначення у наказі про звільнення вказаних відомостей.
По-друге, відповідачем при звільнені не було обраховано вірно пільгову вислугу років, а тому неправильно внесені відомості до наказу ГУНП в Харківській області №717 о/с від 20.11.2025. При цьому скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про неотримання ОСОБА_1 надбавки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 у розмірі до 100 000 грн, що спростовується довідкою №1724 від 18.12.2025. Крім того, під час проходження службу з моменту повномасштабного вторгнення з 24.02.2022 по 07.02.2024 позивач проходив службу у Ізюмському РУП ГУНП в Харківській області, на території обслуговуванні якого велися активні бойові дії та ведуться станом на день подання позовної заяви. У вказаний період позивач виконував покладені на нього обов`язки в умовах активних бойових дій та військового стану, здійснюючи заходи необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
27.04.2026 судом отримано відзив Головного управління Національної поліції в Харківській області на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що посадовими особами Головного управління Національної поліції в Харківській області було видано наказ про звільнення позивача з дотриманням вимог чинного законодавства України. При цьому, стаж проходження служби в поліції було враховано без будь-яких порушень встановлених законом правил.
Учасники справи повідомлені про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 судом апеляційної інстанції належним чином шляхом направлення ним копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження засобами в електронній формі до електронного кабінету учасника справи.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядає справу без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. З урахуванням вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
V. Обставини, встановлені судом.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.08.2017 позивач був прийнятий на службу в органи Національної поліції України на підставі наказу ХНУВС від 22.07.2017 за №225 о/с на посаду курсанта ХНУВС. 04.07.2021 у зв`язку із закінченням навчання був відрахований з числа курсантів та направлений до ГУНП в Харківській області для подальшого проходження служби.
У період з 05.07.2021 по 05.04.2023 позивач проходив службу на посаді слідчого відділення відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області.
У період з 05.04.2023 по 07.02.2024 позивач проходив службу на посаді старшого слідчого відділення відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області.
У період з 07.02.2025 по 21.11.2025 позивач проходив службу на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області.
Наказом ГУНП в Харківській області №717 о/с від 20.11.2025 позивач був звільнений з органів Національної поліції України з 21.11.2025 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області №717 о/с від 20.11.2025 вислуга років позивача у календарному обчислені складає 08 років 03 місяці 07 днів, у пільговому обчислені (без урахування вислуги років в календарному обчислені) складає 00 років 02 місяці 15 днів.
При звільненні позивачу надали витяг із наказу ГУНП в Харківській області №293 о/с від 22.06.2021 про його звільнення з органів Національної поліції.
В даному наказі відсутні дані стосовно вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), а також дані, щодо необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції.
Не погоджуючись з вказаним, Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом. 
VІ. Нормативне регулювання та оцінка суду апеляційної інстанції.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
Відповідно до положень статті 59 вказаного Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. 
Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Згідно пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.
Відповідно до частини другої статті 77 Закону № 580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.
Відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими розроблено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 № 1235 (далі – Порядок №1235).
Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Порядку №1235 у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 20.11.2025 №717 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Харківській області, звільнено з 21.11.2025. В наказі зазначено, що стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки становить 08 років 03 місяці 07 днів, у календарному обчисленні складає 08 років 03 місяці 07 днів, у пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) складає 00 років 02 місяці 15 днів, час навчання – немає.
Отже, в наказі ГУНП в Харківській області від 20.11.2025 №717 о/с всупереч пункту 10 розділу ІІІ Порядку №1235 відповідачем не зазначено даних щодо позивача про вислугу років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах) та щодо необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції.
Висновок суду першої інстанції щодо того, що чинним законодавством передбачено внесення до наказу про звільнення поліцейського відомостей щодо необхідності виплати одноразової грошової допомоги у випадках, коли така виплата передбачена законом, є необґрунтованим та не відповідає пункту 10 розділу ІІІ Порядку №1235.
Твердження відповідача та суду першої інстанції про відсутність у позивача права призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років є необґрунтованим, оскільки предметом розгляду у даній справі є, зокрема, незазначення у наказі даних про таку вислугу, як і даних про одноразову грошову допомогу, як того вимагає пункт 10 розділу ІІІ Порядку №1235.
В межах спірних правовідносин не розглядається питання, щодо набуття позивачем право на вислугу років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах) та право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції, а досліджується зміст наказу на відповідність даних, які потрібні бути зазначені у ньому, згідно до вимог пункту 10 розділу ІІІ Порядку №1235.
З урахуванням наведеного колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні цієї частини позовних вимог, у зв`язку з чим вважає що такі підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо незазначення в наказі ГУНП в Харківській області від 20.11.2025 №717 о/с даних про вислугу років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати ОСОБА_1 , що є підставою для зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області внести зміни в наказ ГУНП в Харківській області від 20.11.2025 №717 о/с, зазначивши вислугу років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати.
Щодо вимог про здійснення перерахунку вислуги років позивача з урахуванням пільгового обчислення за період проходження служби в органах Національної поліції України з 24.02.2022 по 21.11.2025 колегія суддів враховує наступне.
Згідно з пунктом 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі – Порядок №393), для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.
З матеріалів справи слідує, що спірним у цій справі є питання щодо врахування періоду проходження позивачем служби в органах Національної поліції України з 24.02.2022 по 21.11.2025 у пільговому обчисленні один місяць за три місяці.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач у період з 24.02.2022 по 07.02.2024 перебував на посаді слідчого відділення відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.
Відповідно до листа ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 12.01.2026 № 12806-2026, в період часу з 02.03.2022 по 08.09.2022 м. Балаклія Харківської області перебувала під окупацією. Особовий склад тимчасово дислокувався в смт. Донець Харківської області. Після деокупації міста Балаклії, особовий склад відділу поліції, в тому числі ОСОБА_1 , продовжили нести службу в адміністративній будівлі, яка розташована в місті Балаклія.
Під час проходження служби у відділі поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП, ОСОБА_1 виконував службові обов`язки, передбачені займаною посадою, залучався до несення служби на добових чергуваннях.
Відповідно до пункту 3 наказу МВС України від 28.11.2022 № 775, яким затверджено Порядок та умови виплати поліцейським додаткової винагороди, одноразової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належить здійснення поліцейським у районах проведення воєнних (бойових) дій: 1) бойових (спеціальних) завдань із відсічі та стримування збройної агресії проти України під час підпорядкування поліцейського відповідному органу військового управління або на виконання бойових розпоряджень такого органу; 2) виконання розвідувальних завдань, у разі їх залучення розвідувальним органом відповідно до законодавства; 3) охорони об`єктів (у тому числі несення служби на блокпостах) під час відбиття збройного нападу чи нанесення по них вогневого ураження противником, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення; 4) боротьби з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником; 5) розмінування, що має оперативний характер, у частині виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів; 6) заходів з евакуації населення (жителів) із територій (населених пунктів), які під час здійснення таких заходів піддаються вогневому ураженню противника
При цьому, суд першої інстанції правильно зауважив, що в разі безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або інших заходах, передбачених наказом МВС України від 28.11.2022 № 775, позивач мав би отримувати додаткову винагороду, виходячи з розміру 100 000 грн, проте з наявних в матеріалах справи довідок про доходи позивача нарахування такої виплати не встановлено.
Крім того, із «Журналу залучення поліцейських до виконання завдань правового режиму воєнного стану» судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на таких чергуваннях: 25.03.2022, 28.03.2022, 31.03.2022, 03.04.2022 – добові наряди з охорони та оборони важливих об`єктів; 06.06.2022, 09.06.2022, 10.06.2022, 16.06.2022, 22.06.2022, 28.06.2022, 04.07.2022, 07.07.2022, 10.07.2022, 16.07.2022 – несення служби на блокпосту. В інші дні Позивач чергував у складі слідчо-оперативної групи, перебував у піших патрулях, перебував на охороні громадського порядку. Несення служби відбувалося в смт. Донець та с. Андріївка Ізюмського району Харківської області.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, за змістом якого: місто Балаклія - 24.02.2022 дата початку бойових дій, 02.03.2022 дата завершення бойових дій; 02.03.2022 дата початку тимчасової окупації, 11.09.2022 дата завершення окупації; смт Донець та с. Андріївка до переліку територій з активними бойовими діями не внесені.
Згідно з підпунктом 3 пункту 3 наказу МВС України від 28.11.2022 № 775, поліцейській отримують додаткову винагороду у разі охорони об`єктів (у тому числі несення служби на блокпостах) під час відбиття збройного нападу чи нанесення по них вогневого ураження противником, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення.
Отже, суд першої інстанції правильно визначив, що саме по собі несення служби на блокпостах та охорона об`єктів не відноситься до заходів, за які передбачена додаткова винагорода, виходячи з розміру 100 000 гривень, та зарахування вислуги років на пільгових умовах.
Крім того, ОСОБА_1 у період з 07.02.2024 по 21.11.2025 перебував на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області.
Відповідно до листа СУ ГУНП в Харківській області від 09.01.2026 № 9900-2026 встановлено, що час проходження служби в слідчому управлінні ГУНП розташування робочого місця позивача знаходилося в місті Харкові. Перебуваючи на посаді слідчого СУ ГУНП ОСОБА_1 здійснював розслідування злочинів, а також щомісяця, відповідно до графіку, перебував на добових чергуваннях по оформленню матеріалів ДТП по м. Харкову та Харківській області. Перебуваючи на посаді слідчого СУ ГУНП, позивач до безпосередньої участі в бойових діях або до інших заходів, передбачених пунктом 3 Порядку та умов виплати поліцейським додаткової винагороди, одноразової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), затвердженого наказом МВС від 28.11.2022 №775, не залучався.
Таким чином, враховуючи відсутність документального підтвердження безпосередньої участі позивача у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану, відсутні підстави для зарахування часу проходження служби у пільговому обчисленні відповідно до підпункту 1 пункту 3 Порядку № 393, у зв`язку з чим колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.
З урахуванням викладеного доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження.
В аспекті оцінки інших аргументів учасників справи колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, пункт 29; рішення від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 23; рішення від 28.01.2011 (остаточне) у справі «Трофимчук проти України», заява № 4241/03, пункт 54; рішення від 21.01.1999 у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, пункт 26). Хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, але орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення від 01.07.2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, пункт 36).
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо незазначення в наказі ГУНП в Харківській області відповідної інформації, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 по справі № 520/33300/25 підлягає скасуванню з прийняттям постанови у відповідній частині.
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 по справі №520/33300/25 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зазначення в наказі ГУНП в Харківській області №717 о/с від 20.11.2025 даних про вислугу років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати позивачу.
У цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо незазначення в наказі ГУНП в Харківській області від 20.11.2025 №717 о/с даних про вислугу років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах) необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області внести зміни в наказ ГУНП в Харківській області від 20.11.2025 №717 о/с, зазначивши вислугу років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати ОСОБА_1 .
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 по справі № 520/33300/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		К.В. Мінаєва 	
Судді	   	В.В. Катунов   І.М. Ральченко