Справа № 127/11676/26
Провадження № 3/127/2412/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
03 квітня 2026 року о 22.57 год. у м. Вінниці по вул. Левка Лук`яненка, 98, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки у повному обсязі. Проводилася безперервна фіксація на портативні відеореєстратори №472285 та №470796. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що вважає безпідставною зупинку транспортного засобу, наведені поліцейським причини є надуманими, а їх фіксування проведене з порушенням вимог законодавства. Вважаючи відсутнім склад адміністративного правопорушення, вказує, що жодних ознак сп`яніння не мав, ознаки, що вказувалися поліцейським постійно змінювалися у процесі спілкування. При цьому згідно медичного висновку за результатами, проведеного огляду за самозверненням, ні алкоголю, ні наркотичних речовин у нього не виявлено. До того ж, від проходження огляду він не відмовлявся, але наполягав на його проведенні у належному медичному закладі через обґрунтовану недовіру до поліцейських. Окремо звертав увагу на незаконність дій поліцейських щодо фіксування події, оформлення адміністративних матеріалів. 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №631382 від 03 квітня 2026 року, складеного у м. Вінниці по вул. Левка Лук`яненка, 98, 03 квітня 2026 року о 22.57 год. у м. Вінниці по вул. Левка Лук`яненка, 98 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки у повному обсязі. Проводилася безперервна фіксація на портативні відеореєстратори №472285 та №470796. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
До протоколу доданий рапорт поліцейського, яким складений протокол про адміністративне правопорушення, з якого слідує, що 03 квітня 2026 року о 22.57 год. за адресою: м. Вінниця, вул. Левка Лук`яненка, 98, був зупинений транспортний засіб «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки в повному обсязі. Проводилася безперервна відеофіксація на портативні відеореєстартори №472285 та №470796.
З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної Ради» від 03 квітня 2026 року слідує, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: неприродня блідість обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук.
Також до протоколу доданий відеозапис з портативних відеореєстраторів, яким зафіксована уся хронологія подій 03 квітня 2026 року від моменту зупинки транспортного засобу, тривалого встановлення особи водія до закінчення оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, встановлений чіткий алгоритм дій щодо проведення огляду водія на стан алкогольного (іншого) сп`яніння і оформлення його результатів.
Відповідно до п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Вказані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 визначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №631382 від 03 квітня 2026 року. 
Відповідно до п. 6, 7 Розділу І цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Разом із тим, згідно п. 12 зазначеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З аналізу положень розділу І Інструкції № 1452/735 слідує, що саме працівнику поліції надано право піддавати сумніву стан особи, а сама по собі незгода з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння не звільняє водія від обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Суд також звертає увагу на те, що, згідно відеозапису події, вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі була чіткою і зрозумілою для сприйняття, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 не було об`єктивних підстав для не проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
За наявних фактичних обставин, що мають місце, у діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.
Щодо аргументів ОСОБА_2 про безпідставність та незаконність зупинки транспортного засобу, то причини зупинки транспортного засобу під його керуванням не є предметом дослідження у справі, а наявність або відсутність передбачених законом підстав для такої зупинки не спростовує доведеність вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. До того ж докази визнання незаконними дій поліцейських у справі відсутні.
Не є спроможними і твердження про те, що з відеозапису не вбачаються ознаки сп`яніння, їх суперечливість та те, що такі змінювалися поліцейськими у ході спілкування із водієм. Так виявлення та встановлення таких належить до безпосередньої компетенції працівника поліції згідно Закону України «Про Національну поліцію», вимог КУпАП, вимог спільного наказу МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», і до обсягу перевірки судом не належить.
Поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.
Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів.
Так відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з портативних відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівниками поліції у водія ОСОБА_1 передбачених Інструкцією ознак сп`яніння, що, всупереч доводів, було послідовно оголошено обома працівниками поліції. До того ж, згідно відеозапису, зважаючи на темну пору доби та використання поліцейським ліхтарика неможливо заперечити можливість у нього виявити реакцію зіниць на світло як ознаки сп`яніння, що в свою чергу поліцейським також оголошено ОСОБА_1 . Відтак стверджувати про будь-яку протиправність дій поліцейських у цьому аспекті не можна.
Доводи про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «ВОКПЛ ім. Академіка О.І. Ющенка ВОР» № 0280 від 04 квітня 2026 року, згідно якого за самозверненням ОСОБА_1 , в присутності працівника поліції було проведено медичний огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння останнього, результат негативний, до уваги не беруться оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження ОСОБА_1 стосовно того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння спростовуються наявними у справі доказами, зокрема з відеозапису чітко вбачається, що працівник поліції неодноразово запропонував йому пройти відповідний огляд. При цьому останній, виявляючи начебто згоду на проходження огляду, вказував, що бажає пройти огляд самостійно у порядку самозвернення. 
За таких обставин, суд вважає, що із згаданого відеозапису можна встановити, що дії ОСОБА_1 були направлені на створення обставин неможливості отримання результатів відповідного огляду. За наявності таких дій з боку ОСОБА_1 , його згода (бажання) на проходження огляду, - нівелюються, а лише озвучування такої згоди за відсутності відповідних дій на її реалізацію свідчить про відмову від проходження огляду. До того ж, законодавством чітко встановлений порядок проведення огляду на стан, зокрема наркотичного сп`яніння, який безпосередньо без виключень передбачає саме направлення особи для огляду до найближчого закладу охорони здоров`я поліцейським та забезпечення ним проведення огляду.
Не заслуговують на увагу і доводи на те, що відеозаписи є неповними та фіксування події велось з перервами, є надуманими, оскільки, дослідивши доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапис з портативних відеореєстраторів, суд встановив, що відеозапис є безперервним та охоплює подію правопорушення з початку зупинки транспортного засобу і до видачі копії складеного протоколу, приїзду тверезого водія. Таким чином, досліджений судом відеозапис інформативний, містить у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. Відомості, що відображені на відеозаписі, і які були надані для дослідження суду, узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності.
Під час розгляду справи судом також не було встановлено будь-яких даних про упередженість поліцейських, застосування до ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших протиправних дій, пов`язаних із складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. 
Інші пояснення ОСОБА_1 судом розцінюються критично, позаяк такі зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів та не можуть бути розцінені інакше аніж намір уникнути відповідальності за фактично вчинене. 
Суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд дійшов висновку, що його вина цілком доведена. Факт саме відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксований відповідними належними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських та жодним чином не спростовані.
З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн, сплата якого передбачена ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного та керуючись ст. 16, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя: