Справа № 274/2184/26 Провадження № 2-а/0274/37/26	

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

 
Р І Ш Е Н Н Я
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
17.06.26 р.	м. Бердичів	

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі – Суд),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом	ОСОБА_1 , представником якого є Олянюк В.Л.,	
до	1) Департаменту патрульної поліції, 2) поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанту поліції Кобилинського Анатолія Володимировича,	
про	скасування постанови,	

В С Т А Н О В И В:

 
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 6864010 від 19.03.2026 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі – Постанова), винесену поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Кобилинським А.В. (далі – Поліцейський Кобилинський А.В.), якою до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 127-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та справу про адміністративне правопорушення закрити.
Позов обґрунтований тим, що Постанова є незаконною, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 127-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Департамент патрульної поліції та Поліцейський Кобилинський А.В. своєї позиції щодо предмета спору у порядку, визначеному нормами Кодексу адміністративного судочинства України, не повідомили. 
Судом з`ясовано, що відповідно до Постанови ОСОБА_1 19.03.2026 р. о 10:54 у м. Бердичеві по вул. Житомирська, 89-А, керуючи транспортним засобом ЗИЛ, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював практичну підготовку водія ОСОБА_2 , при цьому навчальний транспортний засіб на мав розпізнавального знаку 30.3 "К" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі – ПДР) "Учбовий транспортний засіб" (із 04.05.2024 р. – "Навчальний"), чим порушив пункт 24.8 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 127-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Цією ж Постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.
За правовою позицією, наведеною Верховним Судом у постановах від 17.09.2020 р у справі № 742/2298/17, від 26.12.2019 р. у справі № 724/716/16-а та інших, що вказує на сталість цієї позиції, відповідачем у справах про оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексу адміністративного судочинства України, є саме орган державної влади – суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Таким чином Поліцейський Кобилинський А.В. є неналежним відповідачем у справі, належним відповідачем у справі є Департаменту патрульної поліції.
Подання ж позову до неналежного відповідача є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні такого позову, про що неодноразово висловлювався Верховий Суд у своїх постановах.
Враховуючи викладене, Суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 до Поліцейського Кобилинського А.В.
Щодо позову до Департаменту патрульної поліції, Суд зазначає наступне.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує, що він 19.03.2026 р. о 10:54 у м. Бердичеві по вул. Житомирська, 89-А, керуючи транспортним засобом ЗИЛ, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював практичну підготовку водія ОСОБА_2 , при цьому навчальний транспортний засіб на мав розпізнавального знаку 30.3 "К" ПДР "Учбовий транспортний засіб" (із 04.05.2024 р. – "Навчальний").
Згідно з пунктом 24.8 ПДР транспортні засоби (за винятком мотоциклів, мопедів та квадроциклів), на яких проводиться навчання, повинні мати розпізнавальні знаки "Навчальний транспортний засіб" відповідно до вимог підпункту "к" пункту 30.3 цих Правил. Транспортні засоби (за винятком автобусів), які використовуються для навчання, також повинні бути обладнані додатковими педалями зчеплення (у разі коли конструкція транспортного засобу передбачає педаль зчеплення), акселератора (у разі коли конструкція транспортного засобу допускає можливість обладнання такою педаллю) і гальмування, дзеркалом або дзеркалами заднього виду для спеціаліста з підготовки водіїв.
Таким чином ОСОБА_1 порушив пункт 24.8 ПДР.
Статтею 127-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення посадовими особами закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичними особами – підприємцями встановленого порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а саме:
здійснення підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів особою, яка не має чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів;
допуск осіб, які не склали теоретичний іспит, до практичної підготовки водіїв;
проведення практичної підготовки водіїв з використанням транспортних засобів, обладнаних з порушенням вимог Правил дорожнього руху, або особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, –
тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто ОСОБА_1 як такий, що порушив пункт 24.8 ПДР, може бути визнаний винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 127-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, але за умови, що він є посадовою особою закладу, його філій чи інших відокремлених підрозділів, або фізичною особою – підприємцем, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.
Частиною першою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Частиною другою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Департаментом патрульної поліції не подано будь-яких доказів у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б мав зібрати Поліцейський Кобилинський А.В., котрі б вказували на те, що ОСОБА_1 є посадовою особою закладу, його філій чи інших відокремлених підрозділів, або фізичною особою – підприємцем, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.
При цьому, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 заперечує, що він є посадовою особою закладу, його філій чи інших відокремлених підрозділів, або фізичною особою – підприємцем, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.
Таким чином докази того, що ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені статтею 127-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні.
Зважаючи на наведене та приймаючи до уваги частину другу статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача), Суд приходить до висновку, що Департамент патрульної поліції не довів суттєвої обставини, на підставі якої було винесено Постанову.
Зважаючи на зазначене, Суд вважає, що у випадку, який розглядається, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 127-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи викладене, Постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 127-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, тобто позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 127-3, 251, 288, 289 та 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 242 – 246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ЄДРПОУ 40108646) задовольнити.
2. Скасувати постанову серії ЕНА № 6864010 від 19.03.2026 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Кобилинським А.В., про застосування до ОСОБА_1 штрафу в розмірі 8 500,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 127-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити вказану справу.
3. У задоволенні позову до поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кобилинського Анатолія Володимировича відмовити

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 665,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення його у повному обсязі.

Суддя          В.В. Корбут