Справа № 466/6281/25
Провадження № 2/466/433/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне) 
15 червня 2026року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Свірідової В.В.
при секретарі Солиган М.Р. 
за участю позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому в судовому засіданні в залі суду в м. Львові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон» про стягнення депозитних внесків,-
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон», в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму вкладу за договором №519/08-21/В1 від 30.08.2021р. про залучення строкового внеску (вкладу) члена Кредитної Спілки на депозитний рахунок (вклад) в розмірі 38000,00 грн; нараховані, але не виплачені відсотки за Договором за період з лютого 2022 року по 30 вересня 2022р. в розмірі 3466,64 грн; 3% річних за період прострочення з 30 серпня, 2021р. по 30 вересня 2022 р. в розмірі 1295,60 грн.; інфляційні нарахування відповідно до індексу інфляції за період прострочення з 30 серпня 2022 року по 30 вересня 2022 року в сумі 9400,00грн; сума упущеної вигоди за період з 011 жовтня 2022 р по 31 грудня 2022 р. 1408,68 грн.; сума упущеної вигоди за період з 01 січня 2023 р. по 30 червня 2025 року 13446,36 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн., всього 97017,23 грн. Судові витрати, що пов`язані з розглядом позову, просить покласти на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 30.08.2021 між ним та кредитною спілкою «Експрес Кредит Юніон» укладено договір №519/08-21/В1 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого він вніс на депозитний рахунок 40 000,00грн. на строк 13 місяців із виплатою 13 % річних. Планова дата повернення вкладу 01 жовтня 2022 року. Пункт 2.7 договору передбачає повернення вкладу з настанням відповідного строку. 
Зазначає, що відповідач припинив будь-які виплати вкладникам посилаючись на воєнні дії в Україні. Однак після численних звернень 31.12.2022р. йому повернуто суму в розмірі 2000,00грн. 
Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу завдана моральна шкода, що виразилась у душевних стражданнях та приниження людської гідності, яку позивач оцінює в розмірі 30 00,00грн. 
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 04.09.2025 позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на стадію підготовчого засідання. (а.с.32).
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, інших заяв до суду від нього не надходило.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 19.11.2025 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.43). 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, проте належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності, відзиву не подавали, про причини неявки не повідомили. 
Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав викладених у ньому, щодо заочного розгляду справи не заперечив.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які
ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).
Судом встановлено, що 30.08.2021 між  ОСОБА_1 та КС «Експрес Кредит Юніон Україна» укладено Договір №519/08-21/В1 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (Вклад з періодичною виплатою процентів та поповненням), відповідно до умов якого позивачем внесено, а спілкою прийняті 40 000,00 грн. в якості вкладу на депозитний рахунок спілки.
Згідно п. 1.1. вказаного Договору, член кредитної спілки вносить строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок до Спілки, в сумі 40 000,00 грн., а Спілка приймає вклад на строк вказаний у п.1.2.Договору та зобов`язується на умовах і в порядку, передбачених Договором повернути члену кредитної спілки вклад та виплачувати проценти за ставкою, передбаченою пунктом 1.3. цього договору.
Відповідно до п. 1.2. зазначеного Договору, строк вкладу становить 13 місяців, дата внесення вкладу 30.08.2021 (пп.1.2.1.), датою повернення вкладу - наступний день після закінчення строку дії договору. Планова дата повернення Вкладу – 01.10.2022 (пп. 1.2.2.).
Згідно з п. 1.3. зазначеного Договору, процентна ставка за Вкладом встановлюється в розмірі 13 % річних з виплатою процентів щомісячно 31 числа на вимогу члена кредитної спілки. Сума вкладу на суму нарахованих, але невиплачених процентів не збільшується.
Відповідно до п. 1.4. зазначеного Договору – договір передбачає пролонгацію за Законом.
Відповідно до п. 8.3.1.А цього Договору, якщо член КС не вимагає повернення суми строкового вкладу у зв`язку із закінченням строку в день повернення вкладу (п.1.2.2.), то з наступного дня договір вважається пролонгованим на умовах вкладу на вимогу із ставкою, яка діє на день повернення вкладу. Інформація щодо діючих процентних ставок за видами договорів розміщується на сайті спілки. Продовження строку вкладу є багаторазовим і здійснюється без оформлення додаткових договорів до даного договору.
Окрім того, пунктом 3.2.8 договору №152/03-21/В1 передбачено, що член КС зобов`язується повернути вклад та нараховані проценти за вкладом по закінченні строку вкладу, а у випадку, якщо Договором передбачено дострокове повернення вкладу, повернути вклад протягом 30 днів з дня отримання письмової вимоги.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст.23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.
Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та облігації міжнародних фінансових організацій, що розміщуються на території України.
Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.
За змістом ч.7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов`язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.
За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно з частиною першої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Частиною 1 статті 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Позивач повідомив, що звертався у відділення №1 у АДРЕСА_1 щоб отримати вклад, однак відповідач припинив будь-які виплати вкладникам посилаючись на воєнні дії в Україні.
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтвердили факт звернення ОСОБА_1 до Кредитної спілки з відповідною заявою.
Судом встановлено, що на офіційному веб-сайті Спілки 19 серпня 2022 року, а в подальшому 19 жовтня 2022 року, було висвітлено оголошення про те, що з 19 серпня 2022 року Спостережною радою «ЕКСПРЕС КРЕДИТ ЮНІОН УКРАЇНА» було прийнято рішення про тимчасове зупинення діяльності кредитної спілки у період дії воєнного стану в Україні, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей діяльності фінансового сектору у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні від 27.07.2022». Рішень про відновлення діяльності кредитної спілки «ЕКСПРЕС КРЕДИТ ЮНІОН УКРАЇНА» не здійснювалось. Також повідомлено, що з приводу надання інформації, та роз`яснення подальшої роботи Спілки, вони просять звертатися до офісу адвоката, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 4.
Як зазначає позивач, 31.12.2022р. по АДРЕСА_2 йому повернуто суму 2000,00грн.
Судом було досліджено постанову старшого слідчого ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області Гутника В.А. від 15.12.2025р. про закриття кримінального провадження, з якої вбачається, що правовідносини між потерпілим ОСОБА_2 , іншими вкладниками в тому числі із ОСОБА_1 та КС «Експрес Кредит Юніон» мають виключно цивільно-правовий (договірний) характер. Встановлено, що договори про залучення строкових вкладів укладалися громадянами добровільно, протягом дії договорів їм нараховувалися відсотки, а фінансова установа на момент підписання угод мала діючу ліцензію НБУ. Слідчим не виявлено ознак обману, зловживання довірою чи умислу службових осіб на шахрайське заволодіння коштами у момент їх отримання, а невиконання зобов`язань щодо повернення вкладів пов`язане із припиненням функціонування спілки, у зв`язку з чим кримінальне провадження за ч.ч. 2, 3 ст. 190 КК України було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Щодо відшкодування позивачу упущеної вигоди суд зазначає таке.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Аналогічні висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20.
Суд вважає доведеним факт вчинення відповідачем протиправних дій щодо майна – грошових коштів позивача, а саме незаконне та безпідставне заволодіння грошовими коштами позивача та не виплати йому процентів.
Водночас, відповідно до змісту наведених вище норм Цивільного кодексу України відшкодуванню підлягають саме реальні збитки, тобто фактична сума упущеної вигоди, яких ОСОБА_1 зазнав у зв`язку із протиправними діями кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон Україна».
Реальними збитками підкреслюється наявність фактичних втрат майнової сфери потерпілої особи. І саме на позивача покладений обов`язок довести розмір збитків, тобто їх реальний фактичний обсяг, заподіяних йому протиправними діями відповідача. При цьому, позивач повинен не лише точно підрахувати розмір збитків, але й підтвердити їх документально.
Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.
Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.
Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 у справі № 750/8676/15-ц.
При цьому, відповідно до норм ст. ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Також відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечення.
Проте, всупереч наведеним вище вимогам процесуального закону у справі, що розглядається, доводи ОСОБА_1 та встановлені судом обставини, не дають підстав вважати про доведеність позивачем наявності завданих відповідачем збитків у вигляді упущеної вигоди, а також розміру такої шкоди.
Так, на підтвердження розміру втраченої вигоди ОСОБА_1 надав суду розрахунок в період з 01.01.2023р. по 30.06.2025р. в розмірі 13446,36грн.
Однак, суд не бере до уваги цього розрахунку втраченої вигоди як неналежний доказ, оскільки такий з відкритих джерел має орієнтовний і припущений характер, не свідчить про реальність отримання доходу і не може вважатися належним доказом упущеної вигоди відповідно до статей 76–78 ЦПК України.
Враховуючи наведені вище обставини справи та норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 до кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон Україна» про стягнення упущеної вигоди є необґрунтованою і недоведеною, а тому у задоволенні такої слід відмовити.
Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача суд зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України).
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).
Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позовних вимог. 
Відповідно до цивільного процесуального законодавства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань, погіршення здоров`я або порушення звичних життєвих зв`язків, а також не обґрунтовано причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заявленими негативними наслідками. Сам по собі факт прострочення виконання грошового зобов`язання, за відсутності належних доказів зазнаних втрат немайнового характеру, не є автоматичною підставою для стягнення моральної шкоди, у зв`язку з чим у задоволенні цієї частини позову слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц (провадження № 61-26417св18) викладена правова позиція, що «за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Таким чином, дослідивши вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у задоволення позовних вимог слід відмовити.
Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268,280-283, 352, 354 ЦПК України, суд, - 
ухвалив:
у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон» про стягнення депозитних внесків- відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 22.06.2026р.
Сторони по справі:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Кредитна спілка «ЕКСПРЕС КРЕДИТ ЮНІОН», код ЄДРПОУ 39045012, адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд.32.
  Суддя	  	 В.  В.  Свірідова