ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року   Справа № 902/1641/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Маціщук А.В. ,  суддя Бучинська Г.Б. 

секретар судового засідання Новак С.Я. 
за участю представників сторін:
позивача: Собчук Т.П. 
відповідача: Петрусенко Н.І.
третьої особи: не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької міської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026р. у справі №902/1641/25, ухвалене суддею Виноградським О. Є., повне рішення складено 19.03.26р.
за позовом Вінницької міської ради 
до відповідача Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт» 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство розвитку громад та територій України
про припинення договору оренди землі

Вінницька міська рада звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства “Київський річковий порт” про припинення договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026р. у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026р. Вінницька міська рада звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить відкрити апеляційне провадження. Скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026 у справі №902/1641/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Вінницької міської ради задовольнити в повному обсязі. Стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Вінницької міської ради на рішення господарського суду Вінницької області від 09.03.26р. у справі №902/1641/25. Витребувано у Господарського суду Вінницької області матеріали справи №902/1641/25. Запропоновано Приватному акціонерному товариству “Київський річковий порт” та Міністерству розвитку громад та територій України надати апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу в строк до 23.04.2026 р..
14.04.2026р. матеріали справи №902/1641/25 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 р. розгляд апеляційної скарги призначено на "30" квітня 2026 р. об 10:30год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.
16.04.2026р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Вінницької міської ради про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.04.2026 заяву представника Вінницької міської ради - Собчук Тетяни Павлівни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №902/1641/25 - задоволено.
22.04.2026 р. представник Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт» через систему “Електронний суд” надіслав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026 у справі №902/1641/25 залишити в силі.
23.04.2026 р. представник Міністерства розвитку громад та територій України надіслав до суду заяву в якій наголосив на тому, що в даному випадку наявний ризик перешкоджання ДП «Адміністрація річкових портів», як балансоутримувачу нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 0510100000:02:057:0001, у здійсненні його повноважень щодо належного управління, використання та експлуатації об`єктів інфраструктури внутрішнього водного транспорту, зокрема в частині забезпечення доступу до майна, його обслуговування та ефективного використання відповідно до визначеної мети діяльності підприємства. Відтак, Міністерство розвитку громад та територій України просить врахувати викладене у даній заяві Мінрозвитку щодо апеляційної скарги Вінницької міської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026 при ухваленні рішення у справі № 902/1641/25. Розгляд справи здійснювати за відсутності представника Мінрозвитку.
23.04.2026р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2026 р. заяву представника Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт» - Петрусенко Натальї Іванівни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №902/1641/25 - задоволено.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.04.2026 р. оголошено перерву в судовому засіданні до "28" травня 2026 р. об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2(ВКЗ).
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 28.05.2026 р. позивач підтримав доводи апеляційної скарги, стверджує, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026 у справі №902/1641/25 скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити повністю.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги вважає, що рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Представник третьої особи у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.
Суд першої інстанції, дослідивши обставини справи, дійшов висновку, що позивачем при зверненні до суду обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, у зв`язку з чим дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Вінницької міської ради до Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт».
Зокрема, міською радою заявлено вимоги про припинення договору оренди землі, однак аналіз положень Цивільного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що договір оренди припиняється у випадках, прямо передбачених законом, зокрема у зв`язку з настанням відповідних юридичних фактів, шляхом односторонньої відмови від договору на підставах, визначених законом, або шляхом його розірвання.
Суд першої інстанції наголосив на тому, що прийняття позивачем рішення від 27.01.2023 №1441 «Про припинення договору оренди земельної ділянки та про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», а також рішення від 26.09.2025 №3100 «Про припинення права оренди земельної ділянки» саме по собі не є юридичним фактом, з яким закон пов`язує припинення договору оренди, а відтак не призводить до припинення такого договору.
З огляду на викладене, суд першої інстанції відмовив у задоволенні зазначених позовних вимог.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи. 
В апеляційній скарзі Вінницька міська рада наголошує на тому, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права.
Скаржник зазначає, що після укладення договору оренди земельної ділянки від 30.09.2003 право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на цій ділянці, перейшло до держави в особі Міністерства розвитку громад та інфраструктури України, що підтверджується судовими рішеннями у справі №902/594/19 та даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №452150448 від 14.11.2025.
На думку апелянта, з урахуванням переходу права власності на нерухоме майно, а також прийнятих Вінницькою міською радою рішень про припинення права оренди, договір оренди земельної ділянки фактично припинив свою дію, однак відповідні відомості не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що порушує права власника земельної ділянки.
Скаржник також вказує, що судом першої інстанції не враховано обставини переходу права власності на об`єкт нерухомості, а також помилково застосовано правові висновки судів у справі №902/942/19, оскільки у даному випадку наявні інші фактичні та правові підстави для припинення договору оренди.
Крім того, апелянт наголошує, що відсутність волевиявлення відповідача на припинення договору унеможливлює врегулювання спору в позасудовому порядку, у зв`язку з чим договір оренди підлягає припиненню в судовому порядку з одночасним скасуванням державної реєстрації права оренди.
З огляду на викладене, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги Приватне акціонерне товариство “Київський річковий порт” у відзиві вказує на те, що оскільки договір оренди земельної ділянки від 30.09.2003 був припинений рішенням Вінницької міської ради №1441 від 27.01.2023 у зв`язку з передачею розташованого на ділянці нерухомого майна державі, а також відсутністю у товариства права власності на це майно. Після цього відповідач фактично припинив користування земельною ділянкою.
Разом із тим, подальше рішення міської ради №3100 від 26.09.2025, яким скасовано попереднє рішення про припинення договору, на думку відповідача, є незаконним, оскільки акт від 27.01.2023 має індивідуальний (ненормативний) характер і вичерпав свою дію фактом виконання, а відтак не міг бути скасований органом місцевого самоврядування.
Крім того, відповідач зазначає, що позивач не навів жодної передбаченої законом чи договором підстави для припинення договору оренди. Відповідні підстави визначені статтею 31 Закону України «Про оренду землі» та умовами самого договору, і вони у даному випадку відсутні. У разі недосягнення згоди сторін щодо припинення договору позивач мав право звернутися до суду з вимогою про його розірвання ще у 2023 році, однак цього не зробив.
Отже, на переконання відповідача, приймаючи рішення про припинення договору оренди та звертаючись із відповідним позовом, Вінницька міська рада діяла поза межами наданих їй повноважень, що є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Міністерство розвитку громад та територій України у письмових поясненнях вказало на те, що у зв`язку з рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.11.2019 у справі №902/594/19, залишеним без змін апеляційною інстанцією, ПрАТ «Київський річковий порт» втратило право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, 64. Надалі це майно перейшло у державну власність в особі Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, а право господарського відання закріплено за ДП «Адміністрація річкових портів».
Такі зміни зумовили істотну зміну правового режиму як нерухомого майна, так і земельної ділянки, на якій воно розташоване (кадастровий номер 0510100000:02:057:0001), що раніше перебувала в оренді ПрАТ «Київський річковий порт».
Вінницька міська рада, враховуючи зміну власника майна та звернення балансоутримувача - ДП «Адміністрація річкових портів», прийняла рішення про припинення договору оренди земельної ділянки (рішення №1441 від 27.01.2023), а також зобов`язала ПрАТ повернути земельну ділянку (рішення №3100 від 26.09.2025). При цьому ПрАТ фактично визнає припинення договору оренди з моменту прийняття відповідного рішення.
З огляду на те, що управління об`єктами інфраструктури внутрішнього водного транспорту державної форми власності належить до повноважень Мінрозвитку, а майно закріплене за ДП «Адміністрація річкових портів», виникає об`єктивна необхідність належного врегулювання правового статусу земельної ділянки під цими об`єктами.
Неврегульованість земельних правовідносин створює ризики перешкод у здійсненні ДП «Адміністрація річкових портів» своїх функцій як балансоутримувача, зокрема щодо доступу до майна, його утримання, експлуатації та ефективного використання за цільовим призначенням.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.
13.09.2003 Вінницька міська рада та Відкрите акціонерне товариство “Київській річковий порт” уклали Договір оренди земельної ділянки, посвідчений Дунаєвською С. М., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 2322 (далі за текстом – “Договір оренди”) (а.с.13-15 т.1).
Відповідно до пункту 1.1. Договору оренди орендодавець Вінницька міська рада на підставі рішення 16 сесії 24 скликання № 427 від 12.09.2003 року, надає, а орендар Відкрите акціонерне товариство “Київській річковий порт” набуває право на оренду земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул.Козицького, 64.
Згідно пункту 1.3. Договору оренди в оренду передається земельна ділянка площею 0,7928 га для потреб річкового транспорту, у такому якісному стані - без техногенної забрудненості.
На земельні ділянці знаходяться адміністративні приміщення пристані “Вінниця” (пункт 1.4. Договору оренди).
В підпункті 2.2.1. Договору оренди сторони визначили, що договір укладається на термін 25 років, починаючи з дати його реєстрації.
Відповідно до підпункту 2.4.1. Договору оренди в разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку не пізніше 30-денного терміну у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду.
14.04.2011 Рівненський апеляційний господарський суд ухвалив постанову у справі №11/118-10, якою скасував Рішення постійно діючого третейського суду при "ТБ"Всеукраїнська" від 02.08.2006 року у справі №0026/06 в частині визнання за ВАТ “Київський річковий порт” право власності на об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м.Вінниця, вул.Козицького,64 і складаються з адміністративного будинку “літ.А” площею 891,4 кв.м. та складу “літ.В” площею 31,5 кв.м.
Постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2011 Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14.04.2011 року у справі №11/118-10 залишено без змін.
Ухвалюючи Постанову у справі №11/118-10, Вищий господарський суду України зазначив, що апеляційний суд, встановивши, що спірне майно до статутного фонду ВАТ “Київський річковий порт” не передавалося, правомірно дійшов висновку, що об`єкт нерухомості, розташований у м. Вінниці по вул. Козицького, 64 на час винесення рішення постійно діючого рішення третейського суду при “ТБ Всеукраїнська” від 02.08.2006 року перебував у власності держави в особі Фонду державного майна України.
20.11.2019 Господарський суд Вінницької області ухвалив Рішення у справі №902/594/19, залишене без змін Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2020, про зобов`язання Приватного акціонерного товариства “Київський річковий порт” (вул. Верхній Вал, буд. 70, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ 03150071) передати Державному підприємству “Адміністрація річкових портів” (вул. Ю.Іллєнка, 40, м. Київ, 04119, код ЄДРПОУ 33404067) нежитлові будівлі, що складаються з адміністративного будинку площею 891,4 кв.м. та складу площею 31,5 кв.м. які знаходяться за адресою: м. Вінниця, вул. Миколи Оводова (колишня Козицького), буд. 64.
27.01.2023 Вінницька міська рада на 29 сесії 8 скликання прийняла Рішення № 1441 “Про припинення договору оренди земельної ділянки та про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою” (а.с.11, 20, 21 т.1).
Вказаним Рішенням Вінницька міська рада вирішила припинити договір оренди від 30.09.2003 р., зареєстрований за № 1/214 від 03.03.2004 р., укладений з Приватним акціонерним товариством “Київській річковий порт” (код ЄДРПОУ – 03150071, юридична адреса: м. Київ, вул. Верхній Вал, 70) на земельну ділянку площею 0,7928 га, кадастровий номер 0510100000:02:057:0001, для розміщення та експлуатації будівель і споруд річкового транспорту, за адресою: м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, 64, у зв`язку з передачею нежитлових будівель (Рішення Господарського суду Вінницької області від 20.11.2019 р. справа № 902/594/19), шляхом укладання відповідної угоди.
Виконавчий комітет Вінницької міської ради звернувся до відповідача з листом від 23.02.2023 за № 01/00/010/10428 в якому зазначив, що в зв`язку із передачею нежитлових будівель (рішення Господарського суду Вінницької області від 20.11.2019 справа № 902/594/19), на виконання рішення Вінницької міської ради від 27.01.2023 № 1441 (п.1) направляє проєкт угоди про припинення договору оренди земельної ділянки від 30.09.2003, зареєстрованого 03.03.2004 за № 1/214, та акту прийому-передачі земельної ділянки для її підписання у 20-ти денний термін.
Також, Виконавчий комітет проінформував відповідача, що в разі невчинення відповідачем дій щодо підписання угоди про припинення договору оренди земельної ділянки від 30.09.2003, зареєстрованого 03.03.2004 за № 1/214, та акту прийому -передачі земельної ділянки протягом 20 днів з моменту отримання повідомлення, виконавчими органами міської ради будуть вчиненні заходи щодо припинення договору оренди земельної ділянки в судовому порядку (а.с.20 т.1).
Доказів отримання відповідачем вказаного листа позивачем суду не надано.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу: 450116293; дата та час формування: 31.10.2025 10:19:18) право власності на земельну ділянку площею 0,7928 га з кадастровим номером 0510100000:02:057:0001 зареєстровано 30.10.2025 за територіальною громадою, орган місцевого самоврядування, Вінницька міська рада (а.с.16 т.1).
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу: 450119246; дата та час формування: 31.10.2025 10:27:13) право оренди на земельну ділянку площею 0,7928 га з кадастровим номером 0510100000:02:057:0001 зареєстровано за Приватним акціонерним товариством “Київський річковий порт”.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 452150448; дата та час формування: 14.11.2025 14:22:48) право власності на убиральню літ “Л”, загальною площею 4,8 кв. м., майстерню з прибудовами (літер К, к1, к2) загальною площею 93,4 кв. м., майстерню (літ З) з прибудовою (літ з1), загальною площею 213,8 кв. м., навіс літ “П” загальною площею 137,8 кв. м., причал, загальною площею 230,2 кв. м., нежитлові будівлі, що складаються з адміністративного будинку зазначеного в плані літ. “А” площею 891,4 кв. м. та складу літ. “В” площею 31,5 кв. м. за адресою: Вінницька область, Вінницькій район, м. Вінниця, вул. Оводова Миколи, будинок 64 за державою, в особі Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України. Право господарського відання на вказані об`єкти зареєстровано за Державним підприємством “Адміністрація річкових портів” (а.с.17-19 т.1).
26.09.2025 Вінницька міська рада на 60 сесії 8 скликання прийняла Рішення № 3100 “Про припинення права оренди земельної ділянки” (а.с.25 т.1).
Відповідно до пункту 1 Рішення від 26.09.2025 Вінницька міська рада вирішила припинити договір оренди земельної ділянки від 30.09.2003, зареєстрований за № 1/214 від 03.03.2004, укладений з Приватним акціонерним товариством “Київський річковий порт” (код ЄДРПОУ - 03150071, місцезнаходження: м. Київ, вул. Верхній Вал, 70) на земельну ділянку площею 0,7928 га, кадастровий номер 0510100000:02:057:0001, для розміщення та експлуатації будівель і споруд річкового транспорту, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, 64, в зв`язку з набуттям державою в особі Міністерства розвитку громад та територій України (код ЄДРПОУ – 37472062, місцезнаходження: м. Київ, проспект Берестейський, буд. 14) права власності на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці (право господарського відання зареєстровано за Державним підприємством “Адміністрація річкових портів” (код ЄДРПОУ 33404067, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Оводова Миколи, буд. 64). 
Згідно пункту 6 Рішення від 26.09.2025 в зв`язку з прийняттям цього рішення скасувати п. 1 рішення Вінницької міської ради від 27.01.2023 № 1441.
03.10.2025 Виконавчий комітет Вінницької міської ради звернувся до відповідача з листом за № 01/00/010/60962 в якому на виконання п. 2, 3 рішення відповідача від 26.09.2025 № 3100 запропонував відповідачу повернути земельну ділянку площею 0,7928 га, кадастровий номер 0510100000:02:057:0001, для розміщення та експлуатації будівель і споруд річкового транспорту, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, 64, орендодавцю – Вінницькій міській раді, не пізніше 30-денного терміну з дня прийняття даного рішення, згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки (а.с.24 т.1).
Листом від 28.10.2025 за № 01-29/262 Голова комісії з припинення ПрАТ “Київський річковий порт” надав відповідь позивачу на лист від 03.10.2025 № 01/00/010/60962 (а.с.12 т.1).
Голова комісії з припинення ПрАТ “Київський річковий порт” зазначив, що вважає договір оренди від 30.09.2003, зареєстрований за 1/214 від 03.03.2004 припиненим з 27.01.2023 в зв`язку з прийняттям позивачем рішення від 27.01.2023 № 1441 “Про припинення договору оренди земельної ділянки та про надання дозволу на розроблення документації з землеустрою”.
04.11.2025 Державний реєстратор прав на нерухоме майно Левчук Ірина Вікторівна розглянувши заяву про державну реєстрацію припинення права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:02:057:0001 від 31.10.2025 представника Вінницької міської ради Крулицької О. А. ухвалив Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 81676333 (а.с.31 т.1).
Вказане рішення мотивовано тим, для державної реєстрації припинення права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:02:057:0001 державному реєстратору заявником не надано документ, який надає змогу встановити дострокове розірвання Договору та припинення права оренди.
Враховуючи вище викладене, Вінницька міська рада звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства “Київський річковий порт” про припинення договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.
Згідно з частиною 4 статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Конституція України гарантує право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 Земельного кодексу України).
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.  Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (частина перша статті 93 Земельного кодексу України).
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частина дев`ята статті 93 Земельного кодексу України).
Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно з ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.
Згідно ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. 
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України “Про оренду землі” відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За приписами статті 31 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; припинення дії договору, укладеного в рамках публічно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії); припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до Закону України “Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями”; примусового відчуження земельної ділянки в порядку, визначеному статтею 14-1 Закону України “Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану”. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
За змістом частини першої статті 169 та частини першої статті 172 Цивільного кодексу України територіальні громади у цивільних відносинах діють на рівних правах з іншими їх учасниками та набувають і здійснюють цивільні права й обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах наданої їм законом компетенції.
Відповідно до частин першої, третьої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені функції і повноваження місцевого самоврядування, діючи в порядку та межах, визначених законом.
Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції таких рад віднесено вирішення питань регулювання земельних відносин.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Предметом позову у справі є матеріально-правова вимога про припинення Договору оренди та похідна вимога - скасування державної реєстрації права оренди.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Вінницької міської ради від 27.01.2023 №1441 було вирішено припинити договір оренди земельної ділянки площею 0,7928 га з кадастровим номером 0510100000:02:057:0001, укладений з ПрАТ «Київський річковий порт», у зв`язку з передачею розташованих на ній об`єктів нерухомого майна. На виконання зазначеного рішення виконавчим комітетом міської ради відповідачу було направлено проєкт угоди про припинення договору оренди та акт приймання-передачі земельної ділянки, однак належних доказів отримання відповідачем вказаних документів матеріали справи не містять.
Водночас згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за територіальною громадою в особі Вінницької міської ради, тоді як право оренди продовжує значитися за ПрАТ «Київський річковий порт». При цьому право власності на розташовані на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна зареєстровано за державою в особі Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, а право господарського відання на зазначені об`єкти — за ДП «Адміністрація річкових портів».
У подальшому рішенням Вінницької міської ради від 26.09.2025 №3100 припинено право оренди ПрАТ «Київський річковий порт» на спірну земельну ділянку у зв`язку з набуттям державою права власності на розташовані на ній об`єкти нерухомого майна та одночасно скасовано пункт 1 рішення міської ради від 27.01.2023 №1441. Також відповідачу було запропоновано повернути земельну ділянку орендодавцю за актом приймання-передачі.
Разом із тим у відповідь на зазначене звернення голова комісії з припинення ПрАТ «Київський річковий порт» листом від 28.10.2025 повідомив, що товариство вважає договір оренди земельної ділянки припиненим ще з 27.01.2023, тобто з дати прийняття Вінницькою міською радою рішення №1441.
Таким чином, сам відповідач фактично не заперечував припинення орендних правовідносин щодо спірної земельної ділянки та визнавав відсутність у себе права оренди після переходу прав на розташовані на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна, що додатково підтверджує невідповідність відомостей Державного реєстру речових прав фактичному правовому стану спірних правовідносин.
04.11.2025 державний реєстратор прав на нерухоме майно Левчук Ірина Вікторівна розглянула подану 31.10.2025 представником Вінницької міської ради Крулицькою О.А. заяву про державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки площею 0,7928 га з кадастровим номером 0510100000:02:057:0001 та прийняла рішення №81676333 про відмову у проведенні відповідної реєстраційної дії.
Під час розгляду заяви державний реєстратор встановила, що для державної реєстрації припинення речового права заявником було подано копію рішення Вінницької міської ради від 26.09.2025 №3100, пунктом 1 якого передбачено припинення договору оренди земельної ділянки від 30.09.2003, зареєстрованого 03.03.2004 за №1/214, укладеного між Вінницькою міською радою та ПрАТ «Київський річковий порт».
Водночас із відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що право оренди земельної ділянки зареєстроване за ПрАТ «Київський річковий порт» на підставі договору оренди землі, посвідченого 30.09.2003 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.М. за №2322 та зареєстрованого Вінницькою регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» 03.03.2004 за №1/214. Відповідно до умов цього договору строк його дії становить 25 років з дати державної реєстрації, тобто до 03.03.2029.
Також державний реєстратор звернула увагу на те, що договором оренди визначено вичерпний перелік підстав для його припинення, умови розірвання договору та випадки вирішення спорів щодо припинення договірних зобов`язань у судовому порядку. При цьому подані заявником документи не містили доказів дострокового припинення або розірвання договору оренди відповідно до вимог законодавства чи умов самого договору.
Відтак, підставою для звернення Вінницької міської ради до суду стала відмова державного реєстратора у проведенні державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із положень Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та умов спірного договору оренди. Суд зазначив, що припинення договору оренди можливе лише у випадках та порядку, передбачених законом або самим договором, зокрема внаслідок настання визначених юридичних фактів, відмови від договору у встановлених законом випадках чи його розірвання.
Суд дійшов висновку, що прийняття Вінницькою міською радою рішень від 27.01.2023 №1441 та від 26.09.2025 №3100 саме по собі не є юридичним фактом, який припиняє дію договору оренди земельної ділянки, та не може вважатися достатньою правовою підставою для припинення права оренди.
При цьому суд звернув увагу на положення частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», відповідно до яких дострокове розірвання договору оренди на вимогу однієї зі сторін допускається лише за наявності передбачених законом підстав, зокрема у разі невиконання сторонами своїх обов`язків, випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, що істотно перешкоджає його використанню, а також в інших випадках, встановлених Земельним кодексом України та іншими законами.
Оскільки позивачем не доведено наявності передбачених законом або договором підстав для дострокового припинення чи розірвання договору оренди, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
Однак суд апеляційної інстанції лише частково погоджується з висновками суду першої інстанції.
Колегія суддів погоджується з тим, що самі по собі рішення Вінницької міської ради від 27.01.2023 №1441 та від 26.09.2025 №3100 не є достатньою правовою підставою для припинення договору оренди земельної ділянки та не спричиняють автоматичного припинення права оренди. Водночас суд першої інстанції не надав належної правової оцінки усім обставинам справи та характеру спірних правовідносин.
При цьому колегія суддів враховує принцип jura novit curia («суд знає закони»), відповідно до якого суд зобов`язаний самостійно надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам та застосувати норми права, які підлягають застосуванню, незалежно від посилань сторін.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що для правильного вирішення спору необхідним є дослідження не лише питань дотримання сторонами порядку припинення договору оренди, а й правових наслідків переходу права власності на розташовані на спірній земельній ділянці об`єкти нерухомого майна, а також впливу таких обставин на подальше існування права оренди земельної ділянки за ПрАТ «Київський річковий порт». Це зумовлює необхідність надання оцінки спірним правовідносинам з урахуванням положень земельного та цивільного законодавства, що регулюють єдність юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.
Згідно ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. 
Згідно з ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 виснувала, що перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості, розташованого на ній.
У пунктах 51, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 921/158/18 зроблено висновки, що згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована. У пункті 49 цієї ж постанови зазначено, що ніхто інший, окрім власника цього об`єкта, не може претендувати на вказану земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.
Як убачається з матеріалів справи, право власності на розташовані на спірній земельній ділянці об`єкти нерухомого майна перейшло від ПрАТ «Київський річковий порт» на підставі судових рішень, якими було встановлено відсутність у товариства права власності на це майно та підтверджено його належність державі.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №452150448 від 14.11.2025), право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, 64, зареєстровано за державою в особі Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, а право господарського відання - за Державним підприємством «Адміністрація річкових портів».
Водночас, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 450119246 від 31.10.2025), право оренди земельної ділянки площею 0,7928 га з кадастровим номером 0510100000:02:057:0001 продовжує бути зареєстрованим за ПрАТ «Київський річковий порт».
Отже, на момент виникнення спірних правовідносин право власності на об`єкти нерухомого майна та право оренди земельної ділянки були зареєстровані за різними особами, що свідчить про невідповідність відомостей Державного реєстру речових прав фактичному правовому стану майна, встановленому судовими рішеннями, які набрали законної сили.
В свою чергу, державним реєстратором прав на нерухоме майно Левчук І.В. за результатами розгляду заяви Вінницької міської ради про державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки було прийнято рішення про відмову у проведенні відповідної реєстраційної дії.
Як підставу для відмови державний реєстратор зазначив, що подані заявником документи, зокрема рішення Вінницької міської ради про припинення договору оренди землі, не підтверджує належним чином припинення права оренди, зареєстрованого за ПрАТ «Київський річковий порт».
Державний реєстратор, розглядаючи заяву про державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки, виходила з того, що право оренди було зареєстровано на підставі договору оренди землі, який є чинним, оскільки строк його дії встановлений до 03.03.2029, а доказів його дострокового припинення або розірвання у порядку, передбаченому законом чи умовами договору, заявником не подано. У зв`язку з цим державний реєстратор дійшла висновку про відсутність визначених законом підстав для внесення змін до Державного реєстру речових прав у частині припинення права оренди.
Надаючи оцінку правовідносинам у цій справі апеляційний суд зауважує, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина четверта статті 334 ЦК України).
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (абзац другий частини першої статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»)
Державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки (абзац 7 частини другої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Правові питання переходу прав на земельну ділянку разом із набуттям права власності на нерухоме майно врегульовані статтею 31-6 Закону № 1952-IV «Особливості проведення реєстраційних дій щодо переходу речових прав на земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва», якою було доповнено зазначений Закон з 20 серпня 2021 року.
У частині четвертій статті 31-6 Закону № 1952-IV в редакції Закону України від 08 серпня 2021 року № 1720-IX з урахуванням змін, внесених Законом № 1892-IX, чинній з 10 грудня 2021 року, передбачено, що державна реєстрація переходу права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що розміщений на земельній ділянці будь-якої форми власності, яка перебувала у користуванні (на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію) відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, проводиться одночасно із державною реєстрацією переходу права користування такою земельною ділянкою від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до його набувача.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №320/4798/23 від 30.01.2025 р. у подібних відносинах наголосив на тому, що абзацом першим пункту 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, визначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.
Між сторонами існує діючий договір оренди земельної ділянки, строк дії договору визначено до 03.03.2029. Сторони добровільно не врегулювали питання припинення дії договору оренди шляхом укладення додаткової угоди. 
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, що відсутні передбачені законом і договором підстави для задоволення вимоги про припинення договору оренди землі, апеляційний суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині вимоги про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, ураховуючи наступне.
Як встановлено частиною 4 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.
Відповідно до пункту «е» частини першої статті 141 Земельного кодексу України, однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на такій земельній ділянці. 
Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на орендованій земельній ділянці, перейшло у встановленому судовими рішеннями порядку до держави. Отже, у правовідносинах оренди земельної ділянки відбулася істотна зміна суб`єкта речового права на будівлі та споруди, що відповідно до вимог закону безпосередньо впливає на існування права оренди попереднього орендаря.
Як вже зазначалось, частина 4 статті 31-6 Закону № 1952-IV передбачає, що державна реєстарція права оренди на земельну ділянку проводиться одночасно із державною реєстрацією переходу права користування такою земельною ділянкою від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до його набувача.
Враховуючи наведені норми законодавства, апеляційним судом вбачається висновок, що у відповідача відсутні підстави подальшого користування земельною ділянкою, яка належить до комунальної власності територіальної громади міста Вінниця, оскільки таке право припинилось на підставі закону. 
Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.11.2019 у справі №902/594/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2020, ПрАТ «Київський річковий порт» було зобов`язано передати Державному підприємству «Адміністрація річкових портів» нежитлові будівлі, що складаються з адміністративного будинку площею 891,4 кв.м та складу площею 31,5 кв.м, розташовані за адресою: м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, 64.
З моменту набуття законної сили зазначеним судовим рішенням та переходу права на об`єкти нерухомого майна відбулися зміни у складі суб`єкта прав на нерухомість, що відповідно до вимог земельного законодавства зумовило припинення права оренди земельної ділянки у попереднього користувача та перехід відповідних прав і обов`язків до нового власника (володільця) нерухомого майна. Право оренди земельної ділянки, зареєстроване за ПрАТ «Київський річковий порт», припинилося в силу закону у зв`язку з переходом прав на розташовані на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна. Відтак подальше відображення такого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не відповідає фактичному правовому стану майна, суперечить принципу достовірності відомостей державного реєстру та створює юридичну невизначеність щодо належного суб`єкта права користування земельною ділянкою.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що наявні правові підстави для скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:057:0001, зареєстрованого за ПрАТ «Київський річковий порт», оскільки таке право припинилося в силу прямої дії закону.
Враховуючи, що судом першої інстанції, як встановив апеляційний суд, помилково застосовано норми матеріального права, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу Вінницької міської ради, що зумовлює скасування рішення Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026 з підстав ст.277 ГПК.

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в апеляційній скарзі Вінницької міської ради наведено достатні та переконливі доводи, на підставі яких колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026 у справі №902/1641/25 не відповідає вимогам щодо повного та достовірного встановлення обставин, які підлягали встановленню господарським судом.
За таких обставин, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України апеляційну скаргу Вінницької міської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026 у справі №902/1641/25 слід задовольнити частково та частково скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026 у справі №902/1641/25, скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:057:0001 за Приватним акціонерним товариством “Київський річковий порт”, номер запису про інше речове право 62131703, дата державної реєстрації 30.10.2025, рішення про державну реєстрацію 81624857 від 31.10.2025. у решті позовних вимог - відмовити.
Здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вінницької міської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026р. у справі №902/1641/25 - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 09.03.2026 р. у справі №902/1641/25 скасувати частково, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:057:0001 за Приватним акціонерним товариством «Київський річковий порт», номер запису про інше речове право 62131703, дата державної реєстрації 30.10.2025, рішення про державну реєстрацію 81624857 від 31.10.2025.

В решті позовних вимог відмовити. 

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт» (04070, місто Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 70, код ЄДРПОУ 03150071) на користь Вінницької міської ради (21050, Вінницький р-н, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Соборна, будинок 59, код ЄДРПОУ 25512617) 2422,40 грн витрат пов`язаних з оплатою судового збору за подання позовної заяви."

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт» (04070, місто Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 70, код ЄДРПОУ 03150071) на користь Вінницької міської ради (21050, Вінницький р-н, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Соборна, будинок 59, код ЄДРПОУ 25512617) 3633,60 витрат, пов`язаних з оплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Вінницької області видати накази.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/1641/25 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повна постанова складена "08" червня 2026 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л. 

Суддя   Маціщук А.В. 

Суддя   Бучинська Г.Б.