ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2026  	Справа №607/5621/26 Провадження №3/607/2190/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
23.02.2026 о 09 год 00 хв. ОСОБА_1 порушив правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме в межах регіонального ландшафтного парку «Загребелля» в акваторії Тернопільського ставу (координати 49.562513, 25.570551) здійснив заборонену діяльність – монтаж металевої конструкції у дно ставу, яка складається із 30-ти металевих труб, діаметром 100 мм та висотою 60 см над рівнем льоду, які скріплені по периметру металевим кутником розмірами конструкції прямокутної форми 9.0 м х 3.0 м, чим порушив вимоги ст. ст. 7, 23, 24 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 91 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до природно-заповідного фонду України належать природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.
За змістом ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.
Згідно з ч. 1 ст. 23 вказаного Закону регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об`єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Закону на території регіональних ландшафтних парків з урахуванням природоохоронної, оздоровчої, наукової, рекреаційної, історико-культурної та інших цінностей природних комплексів та об`єктів, їх особливостей проводиться зонування з урахуванням вимог, встановлених для територій національних природних парків.
Згідно з п. 1 р. І Положення про регіональний ландшафтний парк «Загребелля» регіональний ландшафтний парк «Загребелля» оголошено рішенням Тернопільської обласної ради від 18 березня 1994 року «Про внесення змін і доповнень до мережі територій та об`єктів природно-заповідного фонду і затвердження Списку дикорослих, рідкісних, реліктових, ендемічних рослин області, що підлягають особливій охороні». Рішенням Тернопільської обласної ради від 25 грудня 2005 року № 517 затверджено межу регіонального ландшафтного парку РЛП «Загребелля». РЛП «Загребелля» розташований на території Тернопільської міської та Білецької сільської рад Тернопільського району Тернопільської області.
Відповідно до п. 1 р. XV вказаного Положення порушення вимог природоохоронного законодавства на території регіонального ландшафтного парку «Загребелля» тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну, кримінальну відповідальність відповідно до чинного законодавства.
За змістом ч. 1 ст. 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» порушення законодавства України про природно-заповідний фонд тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у здійсненні в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон заборонених господарської та інших видів діяльності (п. «б» ч. 2 ст. 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»).
Згідно зі ст. 91 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Окрім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, така доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення №8452 від 05.03.2026 (з долученими до нього фотознімками та розрахунком), складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 ; копії Положення про Тернопільський регіональний ландшафтний парк «Загребелля».
Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.
Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 23.02.2026 о 09 год 00 хв. в межах регіонального ландшафтного парку «Загребелля» в акваторії Тернопільського ставу (координати 49.562513, 25.570551), наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, а тому його слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.
Обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суддя у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, визнає щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 35 КУпАП, суддею не встановлено.
Згідно з положеннями статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.
Отже, враховуючи наведене, дані про особу ОСОБА_1 , щодо якого відсутні відомості в матеріалах справи про притягнення його до адміністративної відповідальності раніше, щире розкаяння з приводу вчиненого, а також те, що вчинене правопорушення не завдало значної шкоди іншим особам, державному або громадському порядку і не становить великої суспільної шкідливості, а тому є малозначним, вважаю можливим, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
На думку судді, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи. Судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 22, 23, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП - закрити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя	І. М. Царук