БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченків шлях, 30-А, м. Березань, Київська область, 07541
№ провадження 2/356/325/26 
Справа № 356/266/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.05.2026 Березанський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Капшученко  І. О.
за участю секретаря Мелещенко В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до Березанського міського суду Київської області з вказаним вище позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1555-4610 від 22.05.2025 в загальному розмірі 18 056,40 грн., з яких заборгованість за кредитом – 4 800,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами – 10 136,40 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 2 400,00 грн., заборгованість по комісії – 720,00 грн., а також судові витрати у розмірі 2 662,40 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (далі – ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС") та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1555-4610 (далі – кредитний договір). Даний кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Позичальнику був наданий одноразовий ідентифікатор A4179 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами. 
Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 3 500,00 грн., строком на 365 днів, з базовим періодом 28 днів, з промо-ставкою в розмірі 0,60 % в день, зниженою процентною ставкою в розмірі 1,00 % в день та стандартною процентною ставкою, що становить 1,00 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору, та 0.74 % в день, що застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, а також комісією за видачу кредиту в розмірі 15,00 % від суми кредиту. Додатковою угодою_№ 1 від 24.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1555-4610 від 22.05.2025 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 300,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на погоджених умовах. Разом з тим, відповідач умови кредитного договору порушив, не повернув кредит, а також не виконав інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем, у зв`язку з чим станом на 15.01.2026 виникла заборгованість перед товариством в розмірі 18 056,40 грн., з яких заборгованість за кредитом – 4 800,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами – 10 136,40 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 2 400,00 грн., заборгованість по комісії – 720,00 грн. В добровільному порядку відповідач вказану заборгованість не погашає. За наведених обставин, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 18.03.2026 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановивши відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії даної ухвали на подачу до суду відзиву на позовну заяву.
Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, одночасно з позовом подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував та просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача (а.с.88).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, а саме поштою рекомендованими листами з повідомленнями за місцем реєстрації відповідача, що співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.96,99-100). 
Так, згідно вимог ч. 3, абз. 1 ч. 6 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
За змістом п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постановах від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, провадження № 61-185св23, від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19, провадження № 61-7181св22, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
За ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Суд створив учасникам процесу належні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечень для висловлення своїх доводів і заперечень, повідомлення усіх відомих їм обставин та подання усіх можливих доказів.
Правом подати відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався та відзиву не подав.
За змістом ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
За таких обставин, керуючись ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами за відсутності вказаних учасників справи відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзиву не подав та не повідомив про причини своєї неявки. 
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно проаналізувавши фактичні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, прийшов до наступного висновку. 
Так, судом встановлено, що 22.05.2025 між позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії продукту «CREDOS» № 1555-4610 (далі – кредитний договір), за умовами якого кредитодавець зобов`язався відкрити для позичальника кредитну лінію шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності та платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку, передбаченому цим договором (п.п. 2.1-2.2 кредитного договору) (а.с.13-18).
Відповідно до умов укладеного кредитного договору № 1555-4610 від 22.05.2025 сума кредиту становить 3 500,00 грн., дата надання/видачі кредиту: 22.05.2025, зі строком кредитування 365 календарних днів, базовий період 28 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту 21.05.2026, процентна ставка за користуванням кредитом фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,00 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору, та 0,74 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку його дії або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, промо-ставка становить 0,60 % за кожен день користування кредитом протягом перших 28 календарних днів першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця, знижена процентна ставка становить 1,00 % за кожен день користування кредитом до 180 дня користування кредитом (включно), що надається як знижка за умови своєчасного і належного виконання позичальником умов договору щодо оплати кредиту та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору; у разі несплати позичальником у повному обсязі Обов`язкового платежу не пізніше останнього дня будь-якого Базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Стандартною процентною ставкою до моменту повної сплати Позичальником Обов`язкового платежу (включаючи дату оплати); денна процентна ставка на дату укладення договору 0,918 %, комісія за видачу кредиту становить 15,00 % від суми виданого кредиту, що нараховується на суму виданого кредиту у день його видачі кредиту (п.п. 4.1-4.2, 4.7-4.8, 4.10-4.11, 4.14, 4.17, 10.1-10.3 кредитного договору).
Згідно з п. 4.6 кредитного договору сторони також погодили спосіб надання позичальнику коштів кредиту: шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника з використанням вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.
Відповідно до п. 3.1 даний договір укладений у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію», підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором A4179, та пунктом 3.10 договору сторони погодили, що усі документи (в тому числі договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), є еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». 
Підписавши вказаний договір, відповідач погодився, що даний договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання кредиту, та підтвердив, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на вебсайті кредитодавця або у мобільному додатку, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов, добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (п. 12.1 кредитного договору). 
Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CREDOS», затверджені наказом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 23-П від 10.02.2025, з якими попередньо ознайомився та погодився відповідач, також підписані позичальником 22.05.2025 електронним підписом одноразовим ідентифікатором A4179, містяться в матеріалах справи (а.с.19-23). 
Детальний перелік складових загальної вартості кредиту, включаючи загальну кількість платежів та дати їх сплати згідно умов договору, визначений в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1555-4610 (Графіках платежів) відповідно до Методики Національного банку України, що є додатком № 2 до вказаного кредитного договору, також підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором A4179 (а.с.24). 
У договорі зазначені вичерпні персональні дані, що стосуються особи відповідача, а саме прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані, ідентифікаційний номер, місце проживання, засоби зв`язку, а також номер особистого електронного платіжного засобу для перерахування кредитних коштів № НОМЕР_1 , що є інформацією з обмеженим доступом, поширення якої здійснюється виключно за згодою суб`єкта персональних даних, зазначені в преамбулі та реквізитах укладеного договору. 
В п. 12.9.4 укладеного договору відповідач також підтвердив, що усі документи та інформація (в тому числі персональні, контактні/поштові дані (враховуючи дані електронної пошти, акаунти та дані щодо місця роботи та проживання) надані позичальником кредитодавцю з метою укладення цього договору, належать позичальнику, не містять неточних або недостовірних відомостей, є актуальними (чинними) на дату укладання Договору, складені та/або отримані у порядку, передбаченому чинним законодавством України. 
Доказів на спростування відповідності анкетних даних відповідачу в зазначеному договорі матеріали справи не містять.
Крім того, 22.05.2025 позичальник ОСОБА_1 також ознайомився з Паспортом споживчого кредиту (інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), у якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, розмір орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, тощо, чим також підтвердив факт отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування виходячи із обраних ним умов кредитування, а також підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі, в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором, що засвідчив електронними підписом одноразовим ідентифікатором A6471 (а.с.25-62).
24.05.2025 між позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії № 1555-4610, що підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором A3867, за умовами якої кредитодавець зобов`язався надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1 300,00 грн., а позичальник, в свою чергу, зобов`язався у строк, що становить 365 календарних днів з моменту укладення цієї Додаткової угоди, повернути кредитодавцю сума кредиту в розмірі 4 800,00 грн., що складається із суми заборгованості за отриманим кредитом та суми додаткових грошових коштів, наданих позичальнику у кредит на підставі цієї Додаткової угоди, сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених Додатковою угодою, а також сплатити комісію за видачу додаткових грошових коштів у кредит, що становить 15,00 % від суми додаткових грошових коштів (п.п. 2.1, 2.3-2.4, 2.6 Додаткової угоди) (а.с.69-70). 
Пунктом 1 Додаткової угоди сторони також підтвердили, що станом на момент укладення цієї угоди сума кредиту, що була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї угоди, становить 3 500,00 грн., сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 63,00 грн., сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу кредиту становить 525,00 грн.
Згідно з п. 2.14 Додаткової угоди станом на дату укладення цієї Додаткової угоди сума кредиту, несплачені проценти (у випадку наявності несплачених процентів) та несплачена комісія (у випадку наявності несплаченої комісії) та комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит вносяться до Графіку платежів за Договором (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки відповідно до Методики Національного банку України), що є додатком до цієї Додаткової угоди, та після укладення цієї Додаткової угоди позичальник зобов`язався повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту (у випадку наявності несплаченої комісії) відповідно до Графіку платежів за Договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди (а.с.71).
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17 діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема, зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.
З огляду на викладене вище, суд зазначає, що звернення відповідача до кредитодавця та подальше укладення Додаткової угоди від 24.05.2025 до кредитного договору № 1555-4610, у якій сторонами визначено розмір заборгованості, а також погоджено надання додаткових коштів у кредит та продовження строку кредитування, є діями, що свідчать про визнання відповідачем умов договору і, відповідно, боргу за договором. 
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на погоджених умовах. 
Листом за вих. № 19440 від 19.01.2026 ТОВ «ФК «Контрактовий дім», що діє згідно договору з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 02/06/2020 від 01.06.2020, підтвердило, що на картковий рахунок клієнта НОМЕР_1 будо успішно перераховано грошові кошти за договором № 1555-4610, а саме 22.05.2025 в сумі 3 500,00 грн., номер платежу 1610745497, та 24.05.2025 в сумі 1 300,00 грн., номер платежу 1611931117 (а.с.63-67).
ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” підтвердило видачу позичальнику ОСОБА_1 кредиту за договором № 1555-4610 від 22.05.2025 через платіжну систему EasyPay на картковий рахунок № НОМЕР_2 , а саме в сумі 3 500,00 грн., номер платежу № 1610745497, дата платежу 22.05.2025, та в сумі 1 300,00 грн., номер платежу № 1611931117, дата платежу 24.05.2025, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1555-4610 від 22.05.2025 (а.с.72).
Таким чином, ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі та на умовах, визначених договором. 
Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, не здійснив жодного платежу в рахунок оплати кредиту, процентів за користування ним та іншими платежами, передбаченими договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором № 1555-4610 від 22.05.2025, що є детальним та містить інформацію про кількість днів користування кредитом, порядок нарахування спірної заборгованості в розрізі окремих складових загальної заборгованості за кожен день користування кредитом, залишок неповернутої заборгованості та не спростований будь-яким контррозрахунком відповідача (а.с.73-76).
Згідно з вказаним розрахунком розмір нарахованої заборгованості відповідача за договором № 1555-4610 від 22.05.2025 станом на 15.01.2026 становить 18 056,40 грн., з яких 4 800,00 грн. – заборгованість за основним боргом, 10 136,40 грн. – заборгованість за процентами за користування кредитом, 2 400,00 грн. – заборгованість за процентами за ст. 625 ЦК України, 720,00 грн. – заборгованість за комісією. 
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до відповідача за вимогою за вих. № 1555-4610/в від 29.01.2026 про дострокове повернення кредиту (а.с.77).
Однак в добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає. 
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Поданим розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, кредит, проценти за користування ним ті інші платежі вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість.
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
За наведених обставин, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 скористався наданим йому позивачем кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що станом на 15.01.2026 призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4 800,00 грн., процентами за користування кредитом в розмірі 10 136,40 грн. та комісією в розмірі 720,00 грн., всього в загальному розмірі 15 656,40 грн., що підлягають стягненню з відповідача.
Водночас, даючи правову оцінку вимогам позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 2 400,00 грн., суд зазначає наступне.
Так, частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за "користування кредитом" (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за "користування кредитом", до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Зазначені висновки відповідають позиції Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, які суд враховує до даних спірних правовідносин у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. 
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц). 
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, що набрав чинності 17.03.2022, яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, серед іншого, пунктом 18, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Вказаний висновок відповідає позиції Верховного Суду у постановах від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22, від 18.10.2023 у справі № 706/68/23, від 21.01.2025 у справі № 751/3052/23, висновки якого щодо застосування норм права суд враховує до даних спірних правовідносин відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України.
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє на даний час, що є загальновідомим фактом.
З огляду на викладене, оскільки вказаний вище кредитний договір № 1555-4610 укладений 22.05.2025, нарахування процентів за порушення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України неправомірно проведено у період дії воєнного стану, тому такі проценти підлягають списанню на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Щодо посилання представника позивача на те, що норма пункту 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", яка передбачала звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань у період дії воєнного стану, виключена, суд зазначає наступне.
Так, 15.03.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" було доповнено пунктом 6-1, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Пункт 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування», який регулював правовідносини щодо відповідальності споживача за невиконання зобов`язань під час воєнного стану, виключено на підставі Закону України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, та пункт 6 даного розділу викладено в новій редакції, якою передбачено, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом від 22.11.2023 № 3498-ІХ, у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання ним чинності, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Отже, положення пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" з урахуванням змін не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо відповідальності споживача під час дії воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", відтак, виключення норми спеціального закону, яка регулювала конкретні правовідносини, виключає можливість конкуренції норм, тому на вказані правовідносини поширюється дія загальної норми ЦК України.
Положення ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено особливості відповідальності споживача за договорами про споживчий кредит, також не містять норм, які врегульовують порядок та підстави відповідальності споживача за порушення зобов`язань за договором про споживчий кредит у період воєнного стану.
Частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. Такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Окрім того, у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року в справі № 240/4894/23 вказано, що принцип тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи. Цей принцип також часто відомий як «in dubio pro persona» або «in dubio pro homine» (латинською мовою), що означає «у вагомих сумнівах - на користь людини». Принцип тлумачення закону на користь особи не означає безумовне ігнорування закону, але вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи.
Отже, закон, який має захищати споживачів, не може встановлювати для них умови гірші, ніж це передбачено загальним і основним актом цивільного законодавства - Цивільним кодексом України.
За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в межах вказаних вище сум боргу за кредитом, процентами за користування ним та комісією в розмірі 15 656,40 грн., в решті вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів річних за порушення відповідачем грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України є необгрунтованими та недоведеними, тому задоволенню не підлягають. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 133 УПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно з положенням ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» при зверненні до суду з позовом сплачено з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 відповідно до ч. 3 ст. 4 ст. Закону України «Про судовий збір» та зараховано до державного бюджету судовий збір в розмірі 2622,40 грн. згідно платіжної інструкції № 15444 від 09.03.2026 (а.с.12,90). 
З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2622,40 грн. х (15 656,40 грн. : 18 056,40 грн.) = 2 308,52 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525-526, 530, 629, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4-5, 12-13, 76-81, 89, 128, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 274, 280 ЦПК України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄРДПОУ 38548598), місцезнаходження якого зареєстроване за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, оф. 407, заборгованість за кредитним договором № 1555-4610 від 22.05.2025 у розмірі 15 656 (п`ятнадцять тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень 40 копійок, з яких 4 800 (чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок – заборгованість за кредитом, 10 136 (десять тисяч сто тридцять шість) гривень 40 копійок – заборгованість за нарахованими процентами, 720 (сімсот двадцять) гривень 00 копійок - заборгованість за комісією.
В решті – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄРДПОУ 38548598), місцезнаходження якого зареєстроване за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, оф. 407, судовий збір в розмірі 2 308 (дві тисячі триста вісім) гривень 52 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя         І. О. Капшученко