УХВАЛА
24 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 201/2691/25
провадження № 61-7917ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Черкавський Юрій Сергійович, на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 12 грудня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко Олена Анатоліївна, про визнання договору дарування недійсним та витребування майна,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко О. А., у якому просив суд визнати недійсним договір дарування 
від 23 грудня 2000 року 22/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко О. А. за № 995, та витребувати у ОСОБА_2 на його користь вказане нерухоме майно.
Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 12 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року, у задоволенні позову відмовлено.
10 червня 2026 року  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Черкавський Ю. С., засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою (надійшла до суду 12 червня 2026 року), в якій просить скасувати рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 12 грудня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року (повний текст постанови складено 15 травня 2026 року), ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити в повному обсязі. Також просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2025 році та заявляв одну позовну вимогу немайнового характеру (визнання недійсним договору) та позовну вимогу майнового характеру (витребування нерухомого майна).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК Україниціна позову в позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.
Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 211,20 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 15 140,00 грн).
Отже, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір: 
1) за позовну вимогу немайнового характеру - у розмірі 2 422,40 грн (1 211,20 грн * 200%);
2) за позовну вимогу майнового характеру - у розмірі 1 % від ціни спірного майна (22/100 частки спірного домоволодіння) помноженого на 200 %, але не менше 2 422,40 грн.
З поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості 22/100 частки домоволодіння), у зв`язку з чим заявнику при сплаті судового збору необхідно підтвердити вартість нерухомого майна, яке є предметом спору , та розмір судового збору належними доказами (майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази). 
Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.
Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Черкавський Юрій Сергійович, на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 12 грудня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк 
до 08 липня 2026року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников