Єдиний унікальний номер 341/236/26 
Номер провадження 2/341/407/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року       місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі 
головуючого судді   Аннишина С.І., 
за участю секретаря судового засідання: Рарик В.С.,    розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , просить стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1533-8803 від 31.03.2025 у розмірі 128 702,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та  ОСОБА_2  був укладений Договір про надання кредиту №1533-8803 від 31.03.2025, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у сумі 29 500,00 грн. на строк кредитування 300 днів з базовим періодом 14 днів, знижена ставка 0,9% в день, стандартна ставка 1,00 % в день.
Оскільки відповідачкою не сплачено заборгованість, то заявлені відповідні вимоги для стягнення боргу в судовому порядку.
Відповідачка не виконала перед позивачем кредитні зобов`язання, внаслідок чого у неї станом на 19.01.2026 виникла заборгованість на загальну суму 128 702,00 гривень: заборгованість за кредитом – 29 500,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 80 805,00 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі статті 625 ЦК – 12497,00 гривень; заборгованість по комісії – 5 900,00 гривень. 
Цю заборгованість позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки. 
Ухвалою суду від 23 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 15 квітня 2026 року постановлено судові засідання проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представниці відповідачки Скользнєвої Валерії Владиславівни.
Ухвалою суду від 21 квітня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
10 квітня 2026 року через підсистему «Електронний суд» представниця відповідачки адвокатка Скользнєва В.В., скерувала відзив на позовну заяву. Просила в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості – відмовити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість у розмірі 42 680 грн. Зокрема, пояснила, що з 17.03.2022 року позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а саме щодо сплати процентів річних на підставі статті 625 ЦК у розмірі 12 497 грн.; посилаючись на дохід відповідачки у розмірі 32 000,00 грн за весь рік, просила також про зменшення відсотків до 14 750,00 грн. Заявила також про стягнення витрат з позивача на правову допомогу в сумі 8 000,00 грн.
Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у судовому засіданні не з`явився. В позовній заяві розгляд справи просив проводити без його участі..Інших заяв та клопотань не подавав.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. ЇЇ представниця адвокат Скользнєва В.В. у підготовчому судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_2 у зв`язку з реєстрацією шлюбу 07.06.2025 (після укладення договору) змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » В судове засідання з розгляду справи по суті не з`явилася, скерувавши 13.05.2026 заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні фактичні обставини.
31 березня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1533-8803 продукту «На все» (надалі по тексту – Договір, а.с.11-21), за умовами якого кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.
Відповідно до пункту 4.1 Договору, загальний розмір кредиту становить – 29 500,00 грн. Дата видачі кредиту - 31.03.2025
Згідно з пунктом 4.6. Договору стандартна процентна ставка становить 1,0% за кожен день користування Кредитом. 
Відповідно до пункту 4.7. Договору, комісія за видачу кредиту становить 20 % від суми виданого кредиту.
За пунктом 4.10. Договору, строк кредитування, тобто строк на який надається кредит: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення виплати - 24.01.2026.
Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 6024,98 процентів (п.4.11Договору).
За пунктом 4.12 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату кладення договору становить 114 014,15 грн, та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту, проценти за користування кредитом.
За приписами пункту 10.2 Договору, знижена процентна ставка становить 0,90% і нараховується за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою з першого дня користування Кредитом протягом усього періоду дії Договору за умови, якщо Позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування Кредитом, комісію за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та повертає Кредитодавцю отриманий Кредит згідно Графіка платежів за зниженою ставкою (який є Додатком 3 до цього Договору). У разі несплати Позичальником нарахованих згідно умов Договору процентів за користування Кредитом або комісії за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) або частини суми Кредиту згідно графіка платежів за зниженою ставкою (який є Додатком 3 до цього Договору) не пізніше останнього дня будь-якого Базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Стандартною процентною ставкою до дати повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів, комісії за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та суми Кредиту, включно з тою, обов`язок дострокового погашення якої у Позичальника виникає у зв`язку із простроченням сплати процентів та/або комісії (включаючи дату погашення заборгованості). З дати, наступної за днем повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів за користування Кредитом, комісії за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та частини суми Кредиту нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Зниженою процентною.
Базовий період складає 14 календарних днів (пункт 4.4. Договору).
Вказаний Договір разом із таблицями обчислення загальної вартості кредиту (додатки №2 та №3 до договору) 31.03.2025 підписано ОСОБА_2 електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора «А0519», що був надісланий останній на номер її мобільного телефону у смс повідомленні.
Позивач свої зобов`язання за Договором виконав та надав відповідачці доступ до кредитних коштів на погоджених сторонами умовах, зарахувавши їх на особистий електронний платіжний засіб відповідачки № НОМЕР_1 , що зазначений у пункті 13 Договору. Вказане підтверджується повідомленням ТОВ ФК «Контрактовий дім» №19466 від 20.01.2026 про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в сумі 29500, 00 грн через систему платежів easyPay та Довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1533-8803 від 31.03.2025 ОСОБА_2 у розмірі 29 500,00 грн (а.с.37, зворот, а.с.39).
Факт укладення договору та отримання коштів у сумі 29 500,00 грн відповідачка не заперечує.
07 червня 2025 року ОСОБА_2 у зв`язку з реєстрацією шлюбу прізвище « ОСОБА_4 » змінила на « ОСОБА_5 » (а.с.94).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1533-8803 від 31.03.2025, заборгованість відповідачки, нарахована за період з дати укладення договору 31.03.2025 до 17.01.2026, склала 128 702,00 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 29 500,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 80 805,00 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі статті 625 ЦК – 12 497,00 гривень; заборгованість по комісії – 5 900,00 гривень. При цьому, відповідачка здійснила часткове погашення заборгованості на загальну суму 7470,00 грн (а.с.40-43).
Згідно з Довідкою форми ОК -7 (Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 ), загальний дохід ОСОБА_1 за 2025 рік становить 32 000,00 грн, при цьому вона є матір`ю трьох дітей (а.с. 87, 92-94)
Отже, судом встановлено, що спірні правовідносини, які виникли на даний час між сторонами, є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).
Так, статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
Згідно з частиною1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень частини 1 статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини 2 статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 31 березня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_2 (в подальшому прізвище « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_5 ») укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1533-8803.
Відповідачкою 31.03.2025 у визначеному Законом України «Про електронну комерцію» порядку погоджено із позивачем та підписано одноразовим ідентифікатором «А0519» Договір № 1533-8803, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту.
Підписанням Договору сторонами визначено та погоджено розмір кредиту, строк кредитування, розмір відсоткової ставки, періоди здійснення обов`язкових платежів, а також суми платежів у них.
За вказаним договором позичальниця отримала доступ до кредитних коштів, які були перераховані за дорученням ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на її картковий рахунок, що підтверджується інформацією про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у сумі 29 500,00 грн через систему платежів easyPay та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1533-8803 від 31.03.2025.
Факт укладення договору та отримання коштів у сумі 29 500,00 грн відповідачкою не заперечується.
Разом з тим, відповідачкою порушено погоджені умови Договору, внаслідок чого, як вбачається із наданого позивачем розрахунку за період з дати укладення договору 31.03.2025 до 17.01.2026 у останньої перед позивачем утворилась заборгованість, що складається із тіла кредиту в сумі 29 500,00 грн, процентів за користування кредитом в сумі 80 805.00 грн, процентів на підставі статті 625 ЦПК України в сумі 12 497,00 грн та комісії в сумі 5900,00 грн.
Зміст наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №1533-8803 з описом фінансових операцій підтверджує обсяг фактично отриманої позичальником суми та автоматичне списання банком суми простроченої заборгованості, а також списання нарахованих ним відсотків за користування кредитом.
Отже, розрахунок заборгованості є актуальним, а також належним доказом що підтверджує наявність заборгованості відповідачки перед позивачем.
Суд також, враховує, що відповідачка здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитним зобов`язанням, вносячи періодичні оплати на загальну суму 7470,00 гривень. Зазначене свідчить про вчинення ним конклюдентних дій, які підтверджують визнання ним умов кредитного договору та наявності зобов`язань за цим договором.
Вказаний розмір заборгованості нараховано правомірно відповідно до умов договору і межах погодженого сторонами строку кредитування.
При ухваленні рішення суд враховує те, що основними економіко-правовими характеристиками кредиту є строковість, зворотність та платність. За відсутності хоча б однієї з цих ознак договірні відносини між сторонами не можуть вважатися відносинами кредиту. Відтак, у кредитних правовідносинах проценти є платою за користування коштами подібно до плати за користування будь-яким іншим майном, а обов`язок позичальника сплатити проценти є елементом конструкції кредитного зобов`язання за участю спеціального суб`єкта банка або фінансової установи.
З письмових доказів, які надані позивачем в обґрунтування позовних вимог вбачається, що між сторонами виникли саме кредитні відносини, а тому до стягнення підлягає як сума отриманого кредиту, так і відсотки за користування ним, а також комісія, яка передбачена пунктом 4.7 самого Договору. Розрахунок розміру відсотків, які підлягають до стягнення, у повній мірі відповідає умовам договору кредитування, що були у встановленому порядку погоджені із позичальником та зафіксовані умовами Договору.
Разом з тим, представниця відповідачки клопотала про зменшення судом розміру відсотків, оскільки такі є надміру завищеними та такими, що не відповідають принципу розумності і справедливості.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Крім того, з огляду на приписи частини 4 статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року №39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Пунктом 1.2 вищезазначеної Резолюції Генеральної Асамблеї ООН, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року №543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином ефективного вибору.
Відповідно до положень Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац 3 підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11 липня 2013 року, №7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині 3 статті 509 та частинах 1-2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.
Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.
У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.
Такого ж самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19 провадження №61-1602св20.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 викладено, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
У пункті 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.02.2025 у справі № 679/1103/23, вважаючи зокрема, що за певних обставин суми, нараховані за договором, можуть бути зменшені судом з огляду на принципи справедливості, розумності та пропорційності. 
Судом установлено, що умови договору дають право на нарахування відсотків, розрахунок позивача відповідає умовам договору, але сума нарахованих відсотків у розмірі 80805,00 грн є значною більшою від тіла кредиту та суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг. З огляду на принципи добросовісності, справедливості й розумності, суд вважає за необхідне зменшити суму нарахованих відсотків до 50 000,00?грн.
Щодо стягнення з відповідачки заборгованості за Договором в частині суми нарахованих процентів на підставі статті 625 ЦК України в розмірі 12 497,00 грн, суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан діяв, триває і не припиняв свою дію в період укладення Договору та нарахування позикодавцем процентів як міри відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України.
Тобто, в цьому випадку відповідачка як позичальниця звільнена від обов`язку сплати процентів на підставі статті 625 ЦК України, оскільки такі нараховані під час дії воєнного стану.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу на підставі статті 625 ЦК України у розмірі 12 497,00 грн задоволенню не підлягають.
Підсумовуючи викладене та враховуючи принципи змагальності і диспозитивності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на загальну суму 85 400,00 грн, а саме 29 500,00 грн - тіло кредиту, 50 000,00 грн - проценти за користування кредитом, 5900,00 грн - комісія.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Відповідно до частини 1, 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представниця відповідачки заявила про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. На підтвердження таких надала суду Договір про надання правової допомоги від 06.02.2026, укладений між юридичною формою «Conseil» Валерії Скользєвої та ОСОБА_1 (а.с.89), Акт здачі-приймання наданих послуг на загальний розмір гонорару 8000,00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордера на суму 8000,00 грн (а.с.90). 
Позивач у позові просив про стягнення з відповідачки заборгованості на суму 128702,00 грн. Суд задовольнив позов частково на суму 85 400,00 грн.
Оскільки в частині позовних вимог на суму 43 302,00 грн судом відмовлено (128702-85400), то на користь відповідачки стягненню підлягають витрати пропорційно до розміру відмовлених вимог в розмірі 2691,61 грн із розрахунку 43302*8000/128702.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1766,63 грн з розрахунку 85400*2662,40/128702.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12,13,19, 137-141, 259, 279, ,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1533-8803 від 31.03.2025 в розмірі 85 400 (вісімдесят п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок, з них: 29 500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок – заборгованість за тілом кредиту, 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок – заборгованість за процентами, 5900 (п`ять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок – заборгованість за комісією.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 1766 (одна тисяча сімсот шістдесят шість) гривень 63 копійки. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 2 691 (дві тисячі шістсот дев`яносто одна) гривню 61 копійку витрат на правову допомогу
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», місцезнаходження юридичної особи: 01133, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 407, м.Київ, код ЄДРПОУ 38548598.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .           Повний текст рішення складено 15 травня 2026 року.

  Суддя	Святослав АННИШИН